50 Hai/rcn, Vegetationen pi\ tillandningsomnidena i Ekenas skargird. 



Harabackaladan framsipprar vattnet pa ett nagra m^ stort om- 

 riide af strandbriimet. Under de losa, vattendriinkta tingarna 

 haremellan och biicken samt nagot liingre at SW skall enligt 

 befolkningens uppgifter en hel miingd ktillor uttonima sitt kalla 

 vatten. Forefintligheten af dessa kiillor antydes iifven diiraf, 

 att omradet mellan Harabacka och biicken ar sa vattendrankt, 

 att man icke alls kan uppehalla sig pa en del platser, medan 

 motsvarande omrade pa nordviistra sidan backen mycket viil 

 kan betriidas. — Fran Kopboles sydviistra ra och framat pa- 

 traffas ilnnu en miingd framsipprande kiillor, hvaribland flere 

 iiro jiirnhaltiga. 



Det yttre omradet. 



Den redan tidigare (sid. 11) definierade griinsen mellan 

 vatten och land ofvertviirar Brovikens omrade utanfor Sandud- 

 den, hvarvid »landet> i en langsmal tunga skjuter ett godt stycke 

 ut i » vattnet ». Pa detta siitt erhaller man tva mind re omra- 

 den: det yttre eller sjiilfva viken och det inre eller de innanfor 

 viken beliigna tillandningarna. Tillandningarna vid vikens striln- 

 der foras pa grund af praktisk hansyn till det yttre omradet, 

 dit itfven den lilla slamon ute i viken riiknas, 



a) Vaitenomradei (den egentliga, den nutida viken). Redan 

 innan man kommit till den granslinje mot soder. som for Bro- 

 viken i ofversikten antagits, moter man vidstriickta bestand af 

 Phragmites, mellan hvilka den fria vattenpassagen slingrar sig 

 fram i en mangd bukter och forgreningar. Vagen blir emeller- 

 tid allt smalare emellan vassen och katsorna, och slutligen upp- 

 hor den alldeles. Ty knappt har man kommit i jamnhojd med 

 Oxholmen, innan man rakar i en tiit skog af vass, hvilken strac- 

 ker sig ofver hela viken. Man kan ej mer bruka arorna, iitan 

 maste staka sig fram. Forst utanfor Donsvikbiirget traffas ater 

 oppet vatten, den s. k. Donsviken, och som en fortsiittning pa 

 denna tinner man anda upp mot biickens utlopp en rad storre 

 och mindre oppna flackar, laguner, som sakna ofvervattenvege- 

 tation. Dessa laguner hafva sannolikt det fran biicken flytande 

 vattnet att tacka for sin existens. De beteckna namligen den 



