56 Hdyrm, Vegetationen pa tillandningsomradena i Ekenas skargard. 



mera kunna gifva marken nagon stadga. Vasstorfven hoppras- 

 sas nu med latthet, dels genom de ofre lagrens tyngd, dels ge- 

 nom de omgifvande fasta platsernas tryck. Grafver man upp 

 torfven, finner man alltid vassrotstockarna hopprassade till tunna 

 bladlika skifvor. Trakten strax innanfor vassranden kommer 

 salunda ait ligga lagre an omgifningen, i fall namligen det in- 

 nanfor belagna baltets vaxter icke annu hunnit taga stiillet i be- 

 sittning. 



Carex juncella, som fanns i det yttre baltet, synes icke 

 kunna reda sig utan vassflatverkets stod, men i stallet infinner 

 sig Heleocharis m. fl., hvilka behalla platsen, tills denna genom 

 nya aflagringar ytterligare hojes. 



Brunmoss-baltet karaktariseras genom lagvaxta former af 

 Carex vulgaris och en matta af brunmossor. Langst utat finnes 

 starren i langt fran hvarandra belagna tufvor, och mellan dem 

 traffas ofta annu Heleocharis. Hogre upp narma sig tufvorna 

 hvarandra och bilda slutligen en ratt tat matta. Mossmattan 

 bildas af Amblystegium intermedium och A. polygamum i unge- 

 far samma mangd. Forhallandena studerades narmare langs 

 en linje, som fran den sasom n:o 3 beskrifna Heleocharis-iiB.c- 

 ken drages rakt at norr: 



a) Forst upptrada i Heleocharis-Mcken tufvor (diam. 1 

 dm; hojd 0,5 dm) af Carex vulgaris (lagre form) pa 0,5 — 1 m. 

 afstand. De bilda de fasta stodjepunkterna, kring hvilka for- 

 multnade blad och annat affall hopas. Heleocharis 7; Sparga- 

 nium min. 6. Nagra stran Amhlystegia (6) och Utricularia minor 

 (enst.). 



b) Carea:;-tufvorna tatare, sa att den af dem tackta platsen 

 ar lika stor som den icke erofrade. Stundom flere tufvor tatt 

 invid hvarandra, sa att storre Carex-Mcksir uppsta. Mellanrum- 

 men 1 dm^ — 1 m^, ofta sasom smala kanaler slingrande sig 

 fram mellan tufvorna. I de mindre, trangre och talrikare mel- 

 lanrummen: Amhlystegia 6; Hippuris 2 — 3; Utricularia enst. I 

 de storre och till antalet farre: Heleocharis 7; Hippuris enst. 



c) Hogre uppat aftager Heleocharis fortfarande. Ungefar 

 13 m norr om den pa kartan utsatta Heleocharis-Mckens grans 

 ar arten annu tamligen riklig, och 33 m norr om namnda grans 



