112 I. Leiviskd, Oulim seudun merenrannoista. 



merenpohjaan muodostuneet savikerrokset sisaltavat kalkkia meri- 

 eliiinten kuorista (etenkin >/pikisavi») ja etta savimaita on usein 

 matalain lahdelmain perukoilla, joissa kasvullisuus on paremmin 

 suojattua kuin muilla rannoilla ja joissa saven sekaan on muo- 

 dostunut runsaammin liejua ja multaa. 



Nain ollen voi etenkin savirantojen kasvullisuus monessa pai- 

 kassa riippua edellamainituista seikoista. Lisaksi on viela huo- 

 mattava, etta Hailuodon ja Oulun valisen merenpoukaman pohja 

 on suureksi osaksi kutusavea s. o. savensekaista hienoa hie- 

 taa ja etta rannoilla loytyy melkein joka paikassa hiedan seassa 

 hiukan savea. 



Rannan edessa olevalla matalikolla huomaa savi- ja hieta- 

 pohjaisilla paikoilla suuria eroavaisuuksia seka suojatuissa lah- 

 dissa etta aukeain ulappain rannoilla. Savipohjilla on aina run- 

 sas vesikasvullisuus, jotavastoin hietapohjat ovat sangen koyhat 

 ja harvakasvuiset. 



Koskelanrannan ja Hietasaaren seka Patenniemen hieta- 

 pohjaisilla rannoilla on pohja melkein kasviton. Potamogeton 

 perfoliatus, Callibichei, Suhularia ja Limosella ovat siella ainoat 

 huomattavat ja nekin hyvin harvassa. Samaten on Kempeleen- 

 lahdenkin hietarannoilla. 



Savipohjassa on sen sijaan toisin (Kiviniemen rotko, 

 Kempeleenlahden perukka, Lumijoen selan ranta Salon toi- 

 sella puolen j. n. e.). Samat lajit esiintyvat taallakin, vaan run- 

 saasti. Lisaksi Potamogeton pectiiiatus, P. pusiUiis ja P. Friesii? 

 (exemplaareista ei voinut varmuudella paattaa) Bulliarda, My- 

 riophyllum spicatum, ZannichelUa, Sagittaria, Lemna trisidca, 

 Batrachium paucistamineum eradicatum seka isoja levia [Chara 

 ja Nitella). Vallankin savipohjaisissa perukoissa ja latakoissa 

 on vesikasveja oikein viljalti (vertaa edellamainittuja syita). 

 Isonniemen aaltoisella rannalla olevissa savilatakoissa herattavat 

 pienet vesikasvit huomiota runsaudellaan, joten niiden perustalla 

 juuri saviperaa saattaa pitaa yhtena syyna tahan runsaaseen kas- 

 vuUisuuteen. 



Edellamainitut kasvialueet eivat oikeastaan kuulu niittyran- 

 toihin, vaan ovat tassa johdantona mainitut. Niittykasvullisuu- 

 teen nahden on eroitettava veden aaressa ja etempana rannasta 



