126 /. Leiviskd, Oulun seudun merenrannoista. 



Carex salina ynariiimcBformis. Tahiit pitkiiperaisia, riippuvia 

 ja pystyjii, pitempiii kuin edellisella ja piiistaan jyrkempaiin 

 pyoristyviii. 



Carex salina flavescens. Tahat lyhytperaisia, pystyjii (hyvin 

 harvoin pitempiperaisia), jotensakin pitkia, vaan paksuja ja 

 tanakoita, keltaisia; lehdet useimmiten taysvihreita ja leveita. 

 Carex salina fusca. Muuten kuin edellinen, vaan odal lyhyem- 

 piii, tummia, ruskeita tahi punertavia vaaleammalla keski- 

 suonella; lehdet useinkin heikommin vihreitii, ruskahtavia. 



B. Tiihkasuomut odallisia ja odattomia, pitkia ja tummia. 



Carex salina curta. Tahat pystyja, lahella toisiaan, tummia 

 ja selvaperaisia, tasapaksuja tahi ylospain hieman suippe- 

 nevia. Useissa suomuissa on ota, joka hyvin harvoin on 

 siirrottava. Kasvi tavaJlisesti lyhyt. 



Carex salina fuscoatra. Suomuissa on vahemman pitkaotai- 

 sia. Emitahat pystyja, ylimmat lyhyt- ja alimmat pitkape- 

 raisia, joskus nuokkuvia, nuijamaisia ja alempaa harvoja. 

 Kasvi useimmiten tahi aina pitka ja vankanpuoleinen. Mus- 

 tine tahkineen muistuttaa se suuresti C. acuta'di. 



C. Tiihkasuomut odattomia, lyhyenpuoleisia, mutta teravia. 



Carex salina aqvatiliformis. Tahat pystyja, kapeita, ylem- 

 paa lyhyt- ja alempaa pitempiperaisia, nuijamaisia ja har- 

 suja. Suomuissa on leveanpuoleinen vihrea keskiosa ja 

 aina jossain pitkahko, hoikka ota. 



Naiden valilla loytyy valimuotoja, jotka useimmiten seu- 

 raavat tassa esitettya jarjestysta: maritima — aqvatilis. 



Mita niimat muodot oikeastaan ovat, en tahanastisten tut- 

 kimuksieni nojalla kykene paattamaiin. Epailematta ovat ne 

 kuitenkin suureksi osaksi hydbriideja, ja koko ryhma on ver- 

 rattava Carex Oederi — flava—Hornschuchiana-rYhmsiSin. 



