104 Hciyren, Vegetationen pa tillandningsomridena i Ekenas skarg§,rd. 



fasta starrangar. Pa den lilla flacken S om p. 46 anteck- 

 nades: 



A7nhl. fltiitans 1 — 9 i m. enst. Agrostis alba enst. 

 Carex vulgaris 7,5 Carex canescens enst. 



Ej'ioph. angustifolium 7 (hog o. fro dig). 



Platser med Eriopliorum jamte ett annat grcis ocli 

 en ort aro alltid helt sma och ligga lagre an omgifningen. Na- 

 gra finnas pa Storangen i narheten af platserna med endast 

 Eriophorum, Norr om p. 60 antecknades: 



Agrostis alba 8 Comarum 7 



Erioph. angustif. 1 



Eriopliorum angustifolium ar den viktigaste och enda ka- 

 raktaristiska vaxten pa de losa dyplatserna, dar den synes hafva 

 sitt egentliga tillhall och darifran den vid tillfalle synes sprida 

 sig till andra platser. Darjamte traffas vaxter fran narmaste 

 omgifningen. 



Platsernas med Eriopliorum lage langs gransen mellan 

 losare och fastare angar och deras ofta i gransens riktning 

 langstrackta form ofverensstamma med forhallandena hos andra 

 losa gransplatser: flackar med Heleocharis, Menyantlies eller 

 Eqvisetum; dypolar. Det torde darfor knappast vara forhastadt 

 att antaga, att alia losa gransflackar betingas af samma orsa- 

 ker: de karlvaxttorf bildande arternas upphorande och torfla- 

 grens sammantryckande; kallor. En del Eriopliorum-plsiiser fin- 

 nas inne i den fasta starrangen, och beror detta mojligen pa 

 forekomsten af kraftigare kallor, andra erofras af denna ang, 

 som darfor mangenstades stoter direkte till de sanka angarna, 

 andra ater rycka utat samtidigt med angen. Platserna hafva, 

 sasom dypolen (sid. 87) synes antyda, mahanda tidigare varit 

 bevuxna med Heleocharis. Da knappsafven aftog, inkom Erio- 

 pliorum eller darjamte Carex aquatilis eller Lysimacliia; mahanda 

 kommo dessa vaxter redan fore angsullen. Efter angsullen eller 

 nastan samtidigt med den torde C. vulgaris och en del orter 

 infunnit sig. Da platsen sluthgen instangdes i fast starrang, 

 upptradde Agrostis. 



