Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 23, n:o (3. 105 



i) Fasta starrdngar med Agrostis. Hit raknas alia de olika 

 vaxtsamhallen, som bilda ett tamligen smalt, fastare bram strax 

 ofvanfor de^ losare angarna. Delta briim striicker sig i nastan 

 oafbrulen fortsattning fran Sandudden till bron ofver ostra bac- 

 ker! och pa sodra sidan om denna fran landsviigen till ran mot 

 Total. Annu forbi denna ra iifvensom SW om Sandudden traf- 

 fas likadana platser; de omtalades redan da del var fraga om 

 yttre Broviksomradet (sid. 56 — 58). 



Dessa marker aro nagot sluttande eller atminstone mer 

 afhalliga an de liingre utat belagna angarna. De aro ofta mer 

 eller mindre sura, d. v. s. grundvattnet befinner sig icke langt 

 under jordytan. Ofta aro de endast fuktiga. De aro icke ut- 

 satta for ofversviimningar i samma grad som de lagre liggande 

 vata-vattendrankta angarna. Deras inre grans anger den hogsta 

 niva, dit vattnet stiger; endast vid ulomordentliga tillfallen nar 

 del hogre. Isbrannan ar af betydelse. 



I den egentliga fasta starrangen, karaktariserad af Carex 

 vulgaris och Agrostis, kunna flackar med Juncus filiforniis upp- 

 trada. Nagon gang blir Festuca rubra ovanligl riklig. Afven 

 kan Sphagnum innastla sig och gifva upphof till egendomligt 

 torra mossangar. Pa etl stalle ar den fasta starrangen afbru- 

 len af en vat ang med Carex ampullacea. 



Den egentliga fasta starrangen har den storsta ut- 

 bredningen. Storre arealer finnas pa Storangens norra och nord- 

 vastra sida samt nedanfor Harabacka torp. 



1. Storangen langst i E, S om fixp. 10 och p. 46. 



Amhlyst. fiuitans (?) 7--9 Erioph. angustifolium 7 ^) 



Agrostis alba 7—8 Comarum 6—7, hogre uppat 



Carex vulgaris 7; 7,5 endast 5—6 



2. Storangen, SE om Baggardsladan, mellan punkterna 28 

 och 29, 7 m fran den forra punkten. 



Agrostis alba 8 Comarum 1 



Carex vulgaris 7 Galium palustre 1 



Erioph. angustifolium 6,5 Viola palustris enst. 



1) Laga, svaga individer. 



