112 Hdyren, Vegetationen pa tillandningsomradena i Ekenas skargard. 



Erioph, angustifolium 5 — 6 Feucedanum 5 



Comarum 7; 6,5 Galium palustre 7 i gr. 



Viola paliistris 6 



De nu beskrifna forhallandena harska endast pa den del 

 af Raseborgs omrade, dar kreaturen betat. Langst i W finnas 

 nagra inhagnade akrar, och nedanfor dem aro, sasom kartan 

 visar, ganska vidstrackta sanka angar beliigna. Dessa fortsatta 

 visst E om skiljogardet, men afsmalna alltmer for att slutligen 

 alldeles upphora. 



Ang med Carex ampullacea forekommer pa Lillangens 

 vastra del och stracker sig tvarsofver den fasta starrangen. Den 

 ar mycket vat, dock icke sank. 



Sphagnum fimlriatum (?) bildar en matta (8—9), som stan- 

 digt ar afbruten af flackar: 1 — 3 dm^ af Amll. cordifolium (9; 

 afven fert.), eller 2 — 3 dm^ af Amhl. cordifolium (8) jamte 

 Mnium cuspidatum (7), eller 1 — 2 dm^ af Ambl. -fiuitans (8) och 

 Mnium cusp. (7; afven fert.), eller 2 — 5 dm^ af Mnium cusp. 

 (7). Dessa aro de vanligaste sammansattningarna af bottenskik- 

 tet. Ofta traffas hopar af forvissnade blad o. d.; under affallet 

 los, brun dy. Vidare: 



Carex ampullacea 7 Comarum 6 

 Agrostis alba (klen) i best. VI Feucedanum 6 



—VII Caltha 3 



Carex canescens (?) 4 Stellaria palustris 3 ^) 



Erioph. angustifolium 3; 2,5 Fedicularis palustris 3 



Carex juncella enst. Lysim. thyrsi flora enst. 

 Galium palustre 6,5 



Grasen och orterna traffas mest utom Sphagnum-mdXi^n, 

 men da denna sa ofta ar afbruten, blifva i alia fall siffrorna 

 riktiga. 



Forekomsten af angen, den enda i sitt slag, beror troligt- 

 ligtvis pa nagon kalla, som gor, att stallet annu ar losare och 

 fuktigare an omgifningen. Mahanda har platsen forut varit lika- 



1) Finnes endast vid resterna af ett dike, som fordom gatt ofver 

 platsen. 



