Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 23, n:o 6. 113 



dan som den nagot mer an 100 m at SW beliigna, redan be- 

 skrifna dypolen. Da sedermera gransen rnellan de fasta och 

 sanka angaVna flyttades langre utat, infunno sig gungflymossor 

 (Amblystegia, MniumJ och samtidigt eller nagot senare nagra 

 orter {Galmm, Caltha, Comarum). Sedan kom hvitmossan, foljd 

 af ymnigare C. ampuUacea och Peucedmmm. Angen ar en gung- 

 flyartad bildning, som haller pa att ofverga till en mossartad. 

 Fldckar med Juncus filiformis finnas ganska ofta i den 

 typiska fasta starrangen. De aro aldrig stora, vanligen 1—100 

 dm^; undantagsvis traffas storre flackar. Ofta finnas daremot 

 flere sma i narheten af hvarandra, hvarvid bildas dels mer eller 

 mindre afrundade grupper, dels i isohypsernas riktning lang- 

 strackta omraden. Grupper ser man sarskildt pa Storangen, 

 langstrackta omraden pa Raseborgs, sydvastligaste delen af 

 Glams' och Magnas' mark. 



1. Storangen, en liten flack SE om Baggardsladan. 



Juncus filiformis 7 Galium palustre 7 



Agrostis alba 6—7 Comarum enst. 



Erioph. angustifoUum enst. Viola palustris enst. 



2. Storangen, SW om Baggardsladan, en storre flack 

 nara p. 1. 



Agrostis alba 1 Comarum 6,5 



Juncus filiformis 7 Peucedanum 6 



Galium palustre 7 



3. Pa Glams' mark, en flack kring p. 604. 



Nagra stand lefvermossor (Scapania irrigua, Cephalozia 

 sp.) och en grupp Sph. fimbriatum. Vidare: 

 Agrostis alba 7,5 Viola palustris 7 



Juncus filiformis 7 Comarum 5 



Erioph. angustifoUum 5 Peucedanum 5 



4. Magnas, en storre flack kring p. 488. 



Scapania irrigua 7—8, Polytr. juniperinum 7 i 1—2 



saknas pa mindre flackar. dm^ t. II— III 



