Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 23, n:o 6. 115 



fliiitans bildar en matta (8), afbruten af 1 — 3 dm^ fl. af S2)h. 

 siibsec. pa 0,5 — 2 m afst. 



Agrostis alba 7 i fl. VI— VII Erioph. angustifolium 6 



Carex canescens 7 i sma best. VI Carex vulgaris 1 — 8 i t. V i) 



Junciis filiformis 7 i 2 — 4 dm^ Comarum 6 

 fl. V— VI 



b) Midten af platsen. 



Sph. fimbriatum 8, stracker ud- Erioph. angustifolium 6 



dar 0. tungor ut i m. af A. Carex vulgaris 1 



fluitans. Comarum 6 — 7 



Jimciis filiformis 7,5 Viola palustris 6 — 7 



Agrostis alba 7 i fl. VI 



c) Inre delen af platsen. 



Sph. fimbriatum 8,6 Carex vulgaris 1 



Juncus filiformis 7 Comarum 7 



Erioph. angustifolium 5 Fio^a palustris 7 



Ofvanstaende tre anteckningar klarstalla nagorlunda ofver- 

 gangarna fran sank ang till den pa sid. 110 beskrifna mossen 

 (ex. 7). Sph. fimbriatum slar sig som vanligt ned pa ofver- 

 gangszonen till fast starrang, Agrostis uttranges och Carex vul- 

 garis blir mycket gles. Ambl. fluitans synes spela en liknande 

 roll som Sph. squarrosum ute pa de sanka angarna. Resultatet 

 ar en nagot grund mosse med tranbarsris. 



Annu ma nagra enskilda vaxter pa de fasta starrangarna 

 beroras : 



Brunfargade Amblystegia finnas utom i den typiska fasta 

 starrangen afven pa andra stallen, men uttrangas pa dessa af 

 Sphagjia. 



Agrostis alba ar vanligen riklig (tath. 7 1. 8), men blir 

 regelbundet sparsammare pa platser med Sph. fimbriatuyn. — 

 Afven Carex vulgaris ar mindre ymnig bland Sphagnum, isyn- 

 nerhet om Juncus filiformis ar tillstades (se bl. a. ex. 2, sid. 



^) eJimce/^a-artad. 



