150 Hdyren, Vegetationen pa tillandningsomradena i Ekenas skarg&rd. 



I synnerhet starren gor marken fast och motstandskraftig mot 

 vagornas inverkan. Vagsvallets kraft ger sig tydligt tillkanna 

 pa flackens utat vanda kant, som ar 1 dm hogre an sandrem- 

 san. Har aro starrens rotstockar ofta blottade och mindre stye- 

 ken af torflagret afslitna af vagen. Detta liksom narvaron af 

 gronalger var en foljd af sommarens hoga vattenstand. Den 

 yttre sandremsan stracker sig ofta in mellan flackarna med Re- 

 leocharis eller Carex m. m., anda till foljande zon. De pa ve- 

 getation blottade sandiga platserna aro ofta ratt stora. 



Harofvan vidtager ett 4 m bredt balte med Agrostis, vanl. 

 7, men ofta glesare ofvanfor sandflackarna. Darjarate en och 

 annan gronalg. 



Innanfor foljer en strandang, dar bar sand ofta synes: 



Carex vulgaris 7 Trifolium repens 4—5 



Festuca ovina 6 Oaliiim palustre 4 



Leontodon aidumnalis 7 



Harefter kommer man in i albaltet. 



Yik pa norra stranden af Vaxar. 



(Pa ofversiktskartan betecknad med v; 10. 8. 1898). 



Laget ar skyddadt, ty Kallbodafjardens vagor komma icke 

 hoga och stora hit in, och »leden» ar har tamhgen smal. Dess- 

 utom afsmalnar viken utat och aro stranderna nagorlunda hoga 

 samt bevuxna med skog. Jamforelsevis rikliga slammangder 

 kunna darfor afsatta sig inne i vikbottnen. 



1. Fhragmites (7) bildar ett omkr. 40 m bredt balte i 

 sjalfva vikmynningen. Dar vaxer dessutom Fucus vesiculosus 

 (3), af hvilken afven losryckta bitar simma omkring vid och na- 

 got under vattenytan. 



2. Vid inre kanten af vassen vaxa Myrioph. spicatum (6), 

 Potam. perfoliatus (3) och Batrachium marinum (enst.). Pa dessa 

 vaxter hafva slamrika alger fastnat. Ett och annat Fucus-siknd. 

 Emellan vaxterna synes bottnen med litet Cardium, Tellina och 

 Limnoea. Bredd 0,6 — 1 m, djup omkr. 1 m. 



3. Myriophyllum-siknden, som i foregaende zon nadde 



