Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 23, n:o 6. 157 



Troligen forvandlas zonen G smaningom till strandang, 

 snarlik den i NW. Samtidigt flyttas dess grans utat pa bekost- 

 nad af B. 



IV. Ofversikt af tillandningsomradena i afseende 

 a deras vegetation. 



Ordet tillandning innebar, att jordomraden vunnits fran 

 vattnet. Darfor bor en tillandnings yttre grans sammanfalla 

 med gransen mellan land och vatten. Del utanfor beliigna af- 

 lagringsomradet kan sagas jamte tillandningen bilda ett tilland- 

 ningsomrade. De ofvan afhandlade tillandningsomradena forete 

 en delvis mycket olikartad vegetation. Skillnaden mellan sjalfva 

 kusten, inre och yttre skargarden samt hafsbandet ar i ogonen 

 fallande. ^) 



Den innersta skargdrdszonen (kusten). De strander, som 

 icke atfoljas af vattengrasvegetation, uppvisa icke nagra namn- 

 varda tillandningar. Har ar det annu jamforelsevis djupt. Da 

 slutligen vattengras slagit sig ned, gar sedimentationen snabbare, 

 och snart fmnes en Kten tillandning. Darfor kan vattengriisbe- 

 standets yttre grans anses som grans for tillandningsomradet. 



Om aflagringsomradet ar oppet for vind och vagor, anho- 

 pas sand. Sadana stallen fmnas icke mer i den tranga inner- 

 sta vattenleden. Vid Vedagrundet har sand lange samlats, men 

 numera hittransporteras sondersmuladt vaxtmaterial, hvarjarate 

 gyttja bildas i allt storre kvantiteter. Mot vasszonens inre grans 

 sta likval vaxterna: Epilob. angiistifolium, Lijsim. vulgaris, Ly- 

 thrum, Tajiacetim m. fl. tack vare sanden ganska glest. 



Pa mer skyddade platser, dar gyttja sedan liinge af- 

 lagrats, aro vaxterna andra och vegetationen tatare. Har traf- 

 fas Helcocharis, Carex vulgaris^ Agrostis alba m. fl. Stundom 

 upptrada brunmossor (Flyet at Bjorkskogen och Estholmen till; 



1) I afseende a de fyra zonernas utstrackning och kilnnetecken ma 

 man jamfora: Er7ist Hdyren, Langszonerna i Ekenas skarg&rd. Geogr. For- 

 eningens tidskrift 1900, sid. 222. 



