158 Hdyren, Vegetationen pa tillandningsomradena i Ekenas skargard. 



Broviken nedanfor Magnas), och har saknas oftast Typha angu- 

 stifolia och Scirpus, som iakttagas forst da sluttningen iir lin- 

 drigare (viken vid Knipnas; Dragsvik). Pa mycket langgrunda 

 stallen tillkommer en inre vasszon (vissa delar af Totalfla- 

 dan; sundet mellan fastlandet och Degero). Pa alia dessa plat- 

 ser ar stranden fast och stadig, och efter en kort remsa strand- 

 ang med Agrostis, Carex vulgaris etc. folja tuftatelangar, skog etc. 

 Pa stora ytor, dar marken knappt alls ar afhallig, bildas 

 sanka-vattendrankta landomraden. Mindre sadana traffas nara 

 ran mellan Karis Dragsvik och Ekenas stad samt i viken invid 

 Totaludd, storre inom Flyets och Brovikens omraden. Flyet och 

 Broviken hafva utom den ytterst ringa afhalligheten flere ka- 

 raktarer gemensamma. I Flyviken utmynnar ett bredt dike, i 

 Broviken en back, hvilka vattendrag omsluta resp. Estholmen 

 och Perso, men medan uti Flyet den storsta vattenmangden s6- 

 ker sig ut i viken utanfor, ar Raseborgs a langt vattenrikare an 

 den lilla gren den utsander at SW. De talrika kallornas och 

 dikenas samt backens vatten ar brunfargadt af upplosta humus- 

 syror, hvarfor dy bildas i vikarna. Sjalfva tillandningen son- 

 derfaller uti tva ofta val afgransade delar : de losa och de fasta 

 bildningarna. Till de forra hora i Flyet platserna med vatten- 

 gras, gungflymossen, alia vattendrankta och sanka angar, en del 

 videsnar samt i Broviksomradet vattengraskomplexerna, de vat- 

 tendrankta och sanka bade ort- och starrangarna. Till de se- 

 nare hora i Flyet de hogre upp belagna, af kulturen pavarkade 

 mossangarna, en del videsnar, tatelangar, odlingar samt i Bro- 

 viksomradet fasta starrangar, tatelangar. Skillnaden mellan de 

 losa och de fasta bildningarna ar den, att torflagren uti de 

 forra aro uppluckrade af kraftiga rotstockar och ofta underlag- 

 rade af vatten, medan de uti de fasta bildningarna aro sam- 

 manpressade. Pa gransen traffas egendomliga losa flackar, lagre 

 an omgifningen; sa i Broviksomradet flackar med Heleocharis, 

 Menyanthes, Equisetum, Eriopliorumy dypolar; i Flyet med Me- 

 nyanthes (sid. 35). Sadana flackar ses stundom afven strax in- 

 nanfor vattengraskomplexerna, hvilka utgora en stadigare, dock 

 langtifran sammanpressad del af de losa bildningarna. For 



