Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 23, n:o 6. 159 



ofrigt finnas ju en miingd olikheter: storleken, videsnaren, Fo- 

 lytrichum etc. 



Uti den innersta skiirgardens bestand af ren vass, 

 saf och kafveldun, i synnerhet de storre af dem, traffas fria 

 vattenytor, laguner, som kunna blifva riitt stora och t. o. 

 m. sammansmiilta, sa att en zon oppet vatten atskiljer det utan- 

 for liggande vassbaltet fran de ofriga vattengriisbestanden. I 

 lagunerna ar slaktet Myriophylhim karaktaristiskt; pa stiillen, 

 dar vattnets salthalt ar mycket lag, iinnas Nymphma m. fl. (Bro- 

 viken; Sundsbacka) Pa manga stallen upprycker isen botten- 

 substans, hvarigenom bildas holmar af vattengriis (framst sun- 

 det mellan fastlandet och Degero). 



I inre skdrgdrden saralas flerstades sand (t. ex. stranderna 

 utanfor Jumalviken; viken vid Box; viken 5 vid Kallbodafjar- 

 den). Vaxtlamningar, bl. a. nagot Fiiciis, kastas ofta upp pa 

 stranden, medan de narmast kusten endast samlades vid stran- 

 den eller i de lata bestanden af vattengras. Dybildning fore- 

 kommer knappast, hvaremot gyttjebildning ar mycket aUman i 

 de instangda vikarna och fladorna. De vikar, dar man utom 

 vass (mest i mynningen) finner Scir2ms-B.Yier och (eller) siillsynt 

 Typha, paminna mest om forhallandena uti innersta vattenleden. 

 Dock aro safbestanden sma och glesa, egentliga laguner saknas, 

 innanfor vassen fmnes ett stort omrade utan vattengras o. s. v. 

 I mer oppna och vanligen mindre vikar traffas tata mattor af 

 Chara aspera (flere stallen vid norra stranden af Skaldolandet; 

 vikarna 1 och 4 vid Kallbodafjarden ; viken pa norra stranden af 

 Waxar o. s. v.), som ju redan fanns pa ett och annat stalle 

 langre in (viken vid Knipnas). Har ar gyttjan ofta uppblandad 

 med sa mycket sand, att man maste tala om gyttjeblandad sand. 

 Da iir med diatomeer rikligt besatt Cladophora alltid forhanden. 

 Sadana vikar aro de mest karaktaristiska for inre skargarden, 

 i synnerhet dess yttre delar. Stundom upptrada mattor af Eup- 

 pia (viken pa norra stranden af Waxar). — De s. k. fladorna 

 traffas afven ofta. De iiro grunda kittlar, afstiingda genom en 

 rad mindre holmar, grunda sund och vanligen en kuststracka 

 af en storre o. De aro merendels fyllda med Chara tomentosa. 

 Gyttja bildas i stora mangder. Stranderna iiro starrbram med 



