88 Hult, Finska Lappmarkens skogsregioner. 



Philonotis fontana och Polytrichum commune, tunnsadda Aula- 

 comnion palustre och Alicularia scalaris samt enstaka Brya, 

 Sphagnum medium, Sph. acutifolium, Amblystegium stellatum 

 och Selaginella. Den lodrata branten mellan zonerna bar strodda 

 Brya, Alicularia scalaris och Gatharinea tenella, tunnsadda Gen- 

 tiana nivalis, Chomiocarpon quadratus och Selaginella samt en- 

 staka Luzula multiflora, Ghrysosplenium tetrandrum, Juncus al- 

 pinus, Oncophorus Wahlenbergii och Scapania sp. Den nedre 

 afsatsen ar bevuxen med strodd Ranunculus reptans, tunnsadda 

 Potamogeton gramineus, Alopecurus fulvus, Juncus filiformis 

 och steril Sparganium samt enstaka Subularia aquatica, Garda- 

 mine pratensis, Potamogeton gramineus heterophyllus, Agrostis 

 canina, Juncus alpinus och Luzula multiflora. 



En strand af Vastusjarvi, hvars vaxtarter jag icke 

 hann anteckna, uppvisar tre zoner. Den begransas af tallskog. 

 Den ofversta zonen ar en svagt sluttande 3,6—4,8 m bred remsa 

 af frisk, bordig mylla pa stenigt grusunderlag, bevuxen med 

 rikliga buskar, rikliga ris, ymniga mossor, rikliga orter och rik- 

 liga gras, saledes ett ratt frodigt videsnar. Den andra zonen 

 ar en svagt sluttande 6—15 dm bred remsa af fuktig, sand- 

 blandad mylla pa stenigt grusunderlag, bevuxen med tunnsadda 

 buskar, tunnsadda — strodda ris, rikliga — ymniga gras, rik- 

 liga orter, rikliga — ymniga mossor och enstaka lafvar. Grasen 

 aro mest tufviga och mossorna intaga mellanrummen. Den ne- 

 dersta zonen ar en lika bred remsa af storre och mindre run- 

 dade eller kantnotta stenar, hvilkas mellanrum aro fylda med 

 grus eller vatten. Vegetationen utgores blott af tunnsadda laf- 

 var och mossor; vagsvallet hindrar andra vaxter att fa rotfaste 

 i det grofva gruset. 



Till de steniga sjostrandernas flora hora utom de hittills 

 uppraknade arterna bland andra Eqvisetum scirpoides (sallsynt), 

 Garex Buxbaumii, C. juncella (allman), Agrostis borealis (all- 

 man), Caltha (allman), Sagina nodosa (sallsynt), Phaca frigida 

 (sallsynt) och Veronica longifolia (allman), samt ganska talrika 

 mossor (Amblystegium polyganum, A. protensum, Dichelyma 

 falcatum, Mnium silvaticum, Meesea trichoides, Fissidens osmun- 

 dioides, Distichium capillaceum, Dicranoweisia crispula och Di- 



