74 Hult, Fin ska Lappmarkens skogsregioner. 



dem mera egnade an flertalet formationer for vaxtgeografisk 

 jemforelse mellan olika trakter. Foljande vaxter aro iakttagna 

 i Enare tallregions kalldrag. Utom de vanliga videarterna, hvilka 

 dels trangas kring kalldraget, dels vaga sig ut pa detsamma, 

 antraffas (sallsynt) ymnig Salix myrsinites och ganska allmant 

 Andromeda poliifolia och Ledum sasom representanter for ved- 

 vaxterna. Grasformerna aro pa vissa stallen rikliga och utgo- 

 ras af mycket allman Eqvisetum palustre, allmanna Juncus fili- 

 formis, Scirpus ceespitosus, Eriophorum alpinum, Carex dioica 

 och C. canescens, temligen allmanna Carex aquatilis och irrigua, 

 mindre allmanna Eqvisetum limosum, Carex loliacea, C. jun- 

 cella, C. Buxbaumii, C. vaginata, C. ampullacea och Agrostis 

 borealis samt sallsynt Carex tenuiflora. Af kalldragens orter 

 aro Viola suecica, Geranium silvaticum, Comarum, Trollius och 

 Galium uliginosum allmanna, Tofieldia, Stellaria borealis, Carda- 

 mine pratensis, Bartsia, Pinguicula vulgaris och Cirsium hetero- 

 phyllum temligen allmanna, Epilobium alsinifolium mindre all- 

 man, Epilobium Hornemanni och Galium palustre temligen sall- 

 synta samt Saxifraga aizoides (ymnig) och Pyrola secunda sall- 

 synta. Denna vegetation skjuter upp ett tatt bottenskikt af mos- 

 sor, bland hvilka Amblystegierna (revolvens, intermedium, exan- 

 nulatum, dess var. purpurascens och var. sulcatum, fluitans, 

 badium, scorpioides ; Richardsoni, cordifolium, sarmentosum, 

 stramineum och dess var. obscurum) utgora hufvudmassan med 

 inblandning af Hypnum trichoides, Stereodon arcuatus, Mnium 

 punctatum, pseudopunctatum och cinclidioides, Cinclidium sty- 

 gium, Mniobryum albicans, *Philonotis seriata och fontana, Di- 

 cranum Bonjeani, Sphagnum compactum, Lindbergii och acuti- 

 folium, Marchantia polymorpha, Harpanthus Flotowii och arter 

 af slaktet Scapania. 



Jemfores denna lilla forteckning med listan ofver kall- 

 dragsvaxterna i norra Sodankyla, sa komma vi ater till det re- 

 sultatet att skilnaden mellan dessa landskaps vaxtlighet ar obe- 

 tydlig. Franses sadana skiljaktigheter, som tydligen bero af 

 bristfalliga iakttagelser eller tillfalligheter, sa ega norra Sodan- 

 kylas kalldrag blott fyra vaxter, hvilka icke torde traffas i Enare 

 tallregions kalldrag, namligen Epilobium palustre, E. dahuricum, 



