Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XVI, JS:o 2. 78 



sammanhiingande bottenskikt och mossangarne med bottenskikt 

 af ymniga mossor: Sphagnum Lindbergii, Sph. acutifolium, Sph. 

 squarrosum, Sph. strictum, Sph. riparium, Sph. medium, Mnium 

 cinclidioides, Polytrichum commune, strictum, P. gracile, Sca- 

 pania irrigua och Aneura pinguis m. m. 



En mossling vid Koskavuono antecknades den 27 aug. 

 Dess mark ar vagrat, jemn, laglandt belagen mellan sjon och 

 en torfmosse. Fuktighetsgraden 6 /io, skuggighetsgraden 2 / 10 . 

 Dess vegetation utgores af en mossmatta af mycket riklig Sphag- 

 num Lindbergii, riklig Polytrichum commune, strodda Sphagnum 

 riparium och Sph. medium, tunnsadda Sph. acutifolium, Sph. 

 squarrosum, Sph. strictum och Scapania irrigua, ofver hvilket 

 utbreder sig ett rikligt bestand af Carex aquatilis med tunn- 

 sadda Eriophorum angustifolium och Comarum palustre. Vide- 

 buskar (Salix lapponum) hoja sig tunnsadda ofver starren. Ett 

 par stand af Betula nana och tvenne 2 och 2,7 m hoga Betula 

 odorata hafva afven fatt bofaste. 



Denna fattiga formation kan icke jemforas med de vida 

 karrangarna kring Riesto och Sompio aar. De hysa icke na- 

 gon vaxtart, som icke skulle kunna aterfinnas pa Sompioan- 

 garna. 



lnvid forsarne ser man allmant de klippiga och steniga 

 stranderne besatta med sma flackar af tvenne angsformationer, 

 hvilka afven i norra Sodankylli upptriida ganska allmant, men 

 till hvilka man endast ser antydningar i sodra Lappmarken. 

 Det ar seneangar (Moliniaformationen) och rammeangar (Scirpus- 

 ceespitosus-formationen). Tyvarr tillmatte vi dessa sma flackar 

 icke nagon synnerlig betydelse sasom vaxtsamhallen och for- 

 summade derfor att anteckna deras ratt rika vegetation. Vi 

 skola langre fram aterkomma till dem. 



Kcilldrag aro i Enare tallregion talrikare an i Sodankyla. 

 Deras vegetation har alltid intresse for botanisten, emedan ban 

 i dem vantar att finna atskilliga frovaxter och mossor, som icke 

 vaxa pa andra standorter. Oberorda, som de forblifva, af de 

 naturliga forandringarna i omgifningens vegetation, forma de 

 bevara arter, hvilka pa de fiesta andra lokaler fa atnjuta blott 

 en kortare tillvaro. Denna bestandighet i deras samhallslif gor 



