68 Hult, Finska Lappmarkens skogsregioner. 



tula nana, Vaccinium myrtillus, Empetrum och Sphagnum fu- 

 scum, strodda Vaccinium uliginosum, V. vitis idsea, Ledum, 

 Rnbus chamaemorus, Hylocomium parietinum, Polytrichum com- 

 mune, Cladonia rangiferina och CI. ecmocyna, tunnsadda Cal- 

 luna, Dicranum Bergeri, Cladonia alpestris, CI. deformis och 

 Icmadophila aeruginosa samt enstaka Oxycoccus microcarpus, 

 Andromeda poliifolia, Eqvisetum silvaticum, Drosera rotundi- 

 folia och Mylia anomala. Mellanrummens vegetation: rikliga 

 Sphagnum fuscum och Cladonia rangiferina, strodda Vaccinium 

 myrtillus, V. uliginosum, Oxycoccus microcarpus. Ledum, Rubus 

 chamaemorus, Dicranum Bergeri, Cladonia silvatica och CI. al- 

 pestris, tunnsadda Betula nana, Empetrum, Carex rotundata, 

 Hylocomium parietinum, Polytrichum commune, Mylia anomala, 

 Cladonia pyxidata, CI. deformis och Icmadophila aeruginosa samt 

 enstajsa Carex pauciflora, Calamagrostis lapponica och Cladonia 

 furcata. 



Sammanfattar man skogsmossarne och torfmossarne i en 

 jemforelse mellan Enare tallregion och norra Sodankyla, sa fin- 

 ner man ovantadt sma olikheter i deras karlvaxtvegetation. 

 Norra Sodankylas mossar hysa allmant Picea obovata; i Enare 

 tallregions mossar ar granen sallsynt. Potentilla tormentilla ar 

 antecknad endast fran det sydligare landskapets mossar, men 

 ar der mycket sallsynt. Listera cordata hor i norra Sodankyla 

 till granmossarne. Phyllodoce ar otvifvelaktigt allmannare i 

 Enare tallregions mossar, an i Sodankylas, i hvilka den icke 

 blifvit observerad. Detsamma galler om Salix myrsinites och 

 Juncus trifidus. De ofriga afvikelserna, som tyckas framga ur 

 anteckningarna, bero af rena tillfalligheter. 



Starrmossar aro ganska sallsynta i Enares tallregion och 

 af ringa vidd. Man finner detta vaxtsamhalle mest sasom ut- 

 fyllnad mellan torfmossarnes tufvor, men afven utvuxna som 

 tacke ofver sma lugna vikar, till exempel i Pielbajayri vid Paa- 

 vali och i ett trask vid Vayla. Dessa vikmossar aro mycket 

 sanka och fuktiga. Deras mosstacke bestar nastan uteslutande 

 af Sphagnum Lindbergh med inblandning af Sph. recurvum och 

 Sph. riparium och deras ofriga vegetation ar ytterst fattig, huf- 

 vudsakligen bildad af strodda Oxycoccus microcarpus, Andro- 



