Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XVI, S.o 2. U 



for denna formation i den nordligaste barrskogsregionen. Mar- 

 ken, stenigt grus, ar har nagot friskare (fuktighetsgrad 3 /i )- ' '' 

 buskartade bjorkarna iiro glest strodda. Risen rikliga, utgoras 

 af Empetrum r, alia tre Vaccinia, Phyllodoce och Lycopodium 

 complanatum t — s. Lafmattan bestar af niistan ymnig Cladonia 

 alpestris, riklig CI. rangiferina och strodda till tunnsadda Ce- 

 traria nivalis, Cladonia silvatica, coccifera, uncialis och cornuta. 

 I mattan aro tunnsadda mossor inblandade (Polytrichum juni- 

 perinum, Hylocomium parietinum, Ceratodon, Brya). Grits och 

 orter saknas har. Dessa exempel visa till hvilken grad artfat- 

 tiga bjorkmoarna kunna vara i den yttersta norden. 



En jemforelse med norra Sodankyliis bjorkmoar (sid. 23) 

 visar att deras sammansiittning ar niistan identisk med Enare- 

 moarnes. Tillfalliga fynd af Arctostaphylos uva ursi, Calama- 

 grostis lapponica, Equiseta, Gnaphalium dioicum och Cornus 

 suecica kunna viintas pa denna standort lika viil i norra So- 

 dankylii som i Enare, och likasa kunna de derstades pa bjork- 

 moar funna Lycopodium clavatum, Gymnadenia, Epilobium an- 

 gustifolium, Trientalis och Melampyrum pratense utan tvifvel 

 patritffas pa Enares bjorkmoar. Af storre betydelse ar ljungens 

 nagot rikligare upptradande i norra Sodankylii itfvensom den 

 nagorlunda regelbundna forekomsten af Phyllodoce och Azalea 

 pa Enares bjorkmoar. Dock torde dessa skiljaktigheters bety- 

 delse icke fa skattas hogt, ty sasom liingre fram skall visas till- 

 hora Phyllodoce och Azalea iifven i norra Sodankyliis fji'tlltrak- 

 ter bjorkmovegetationen. 



Bjorkskogcune i Enare skilja sig fran bjorkmoarne genom 

 tiitare triidbestand, genom sitt bottenskikt af tiickande mossor 

 med instrodda lafvar, genom sitt rikliga eller oftare ymniga ris- 

 tiicke och stundom genom ett storre antal orter. Utum bjorken 

 inga i triidbestandet enstaka eller tunnsadda tallar. Nagra en- 

 samma, laga stand af Populus tremula, Prunus padus, Junipe- 

 rus communis, Sorbus aucuparia, Salix caprea, S. vagans, S. 

 cinerascens och Ribes rubrum bilda en antydan till suarskikt. 

 hvilket pa frisk jord i diilder kan komma till en ratt rik ut- 

 bildning. I ristiicket inga: Empetrum e — y, Vaccinium myrtil- 

 lus e — y, V. uliginosum s — y, V. vitis ida^a s — y, Ledum 



