16 Hnit, Fin ska Lappmarkens skogsregioner. 



18 m hoga, men manga lagre och yngre, de fiesta med flere 

 stammar Mn samma rot. Traden rikliga, namligen Betula odo- 

 ra t a r— y, Picea excelsa enstaka. Telningar af Populus tremula 

 och Sorbus aucuparia e. Buskar strodda, mest Juniperus com- 

 munis t— r, derjemte Salix caprea, S. phylicsefolia och S. lappo- 

 num e. Af ris sags endast enstaka Vaccinium vitis idaea. Der- 

 emot ar grasvegetationen riklig och sammansattes af Calama- 

 grostis phragmitoides r, Aira flexuosa r— y, Eqvisetum silvati- 

 cum s— r, Phalaris arundinacea s— r, Poa nemoralis, P. praten- 

 sis och Festuca ovina s, Aira csespitosa s— t, Phleum alpinum, 

 Carex globularis, C. loliacea och C. vaginata t, samt Luzula 

 multiflora e— t. Afven orterna upptrada rikligt i yppig fagring, 

 namligen Solidago r, Melampyrum silvaticum och Euphrasia of- 

 ficinalis s— r, Cirsium heterophyllum t— r, Thalictrum simplex 

 boreale t— r, Rubus castoreus, Achillea millefolium, Veronica 

 longifolia och Trientalis s, Geranium silvaticum och Campanula 

 rotundifolia t — s, Viola suecica, Rubus arcticus och Comarum 

 t, Galium palustre och Stellaria Friesii alpestris e, Cornus sue- 

 cica Mckvis riklig eller ymnig och Ranunculus repens riklig pa 

 en flack. Under orterna och grasen fumes ett glest bottenskikt 

 af strodda mossor och tunnsadda lafvar samt enstaka svampar. 

 Mossorna aro: Hylocomium proliferum och Amblystegium unci- 

 natum s, Hylocomium parietinum, Jungermania barbata, Poly- 

 trichum commune, P. juniperinum, Hypnum salebrosum och 

 Helicodontium pulvinatum (pa bjorkarnes rotter) t. Pohlia nu- 

 tans t, Jungermania lycopodioides, J. quinquedentata, Milium 

 affine och Amblystegium cordifolium e. De fataliga lafvarne 

 aro Gladonia cornucopioides och CI. pyxidata t, Peltidea aph- 

 thosa och Peltigera canina e. Tradens stammar och grenar aro 

 sparsamt besatta med epifytiska Parmelise och mossor. 



Hela landskapet soder om Raututunturi och Saariselka har 

 en vegetationskaraktar ofverensstammande med de hittills skil- 

 drade trakternas. Aarne rinna dels genom vida starrangar, dels 

 genom mossar, dels genom grusmarker betackta med movaxter. 

 Tata videsnar omvexlande med bjorklundar kanta stranderna. 

 Endast i narheten af gardarne, sasom vid Riesto och Korvanem 

 hafva hardvallsangar blifvit rodjade. Mellan aarne intaga for- 



