152 Hult, Finska Lappmarkens skogsregioner. 



tica och rhombifolia samt Ledebours tortuosa, hvilka genom 

 mellanformer sammanflyta. I sin nedtryckta mattform bildar 

 bjorken bestand, till och med af hela kilometers utstrackning, 

 men glesa, pa en matta af lafmo, i storsta mangd pa Raututun- 

 turi, men afven flerstades pa Saariselka. En sadan 



Bjorkmo pa Palotunturi antecknades den 13 juli. Den 

 ar belagen pa en 468 m hog, vagrat, svagt kuperad topp, be- 

 tackt med rostigt vittringsgrus af granuliten. Nagra skikthuf- 

 vud sticka obetydligt upp och visa att berggrunden ar nara. 

 Gruset ar till en tredjedel bart, for ofrigt bevuxet med lafmatta 

 och strodda, buskartade, helt och hallet till marken tryckta bjor- 

 kar med anda till 3 meter langa stammar. Lafmattan bildas 

 af riklig Cladonia alpestris, strodda CI. silvatica och chordalis, 

 tunnsadda CI. pyxidata och coccifera, Cetraria islandica, crispa, 

 nigricans och nivalis samt enstaka Cladonia rangiferina, amau- 

 rocrsea, uncialis och deformis, Cetraria cucullata, Lecidea uligi- 

 nosa och Lecanora tartarea. I mattan ar en mossa, Polytri- 

 chum juniperinum strodd. Ristacket hojer sig knappt en deci- 

 meter ofver lafmattan. Empetrum (r) och Betula nana (s) aro 

 likasom Betula odorata tryckta till marken. Bland dem aro 

 Vaccinium vitis idsea och uliginosum strodda, Calluna samt de 

 till marken tryckta Azalea procumbens och Arctostaphylos al- 

 pina tunnsadda, Lycopodium alpinum (2 cm hog) enstaka. Tunn- 

 sadd Festuca rubra och enstaka Aira flexuosa representera gra- 

 sen, enstaka Solidago orterna. 



Den storsta ytvidden af fjallens ofre sluttningar och kron 

 intages emellertid af lafmoar med eller utan enstaka eller tunn- 

 sadda mattbjorkar. Lafmattan ar, isynnerhet pa kronen, genom- 

 bruten af flackar med bart grus, sadana vi lart kanna pa bjork- 

 regionens moar i Utsjoki (sid. 121) och i hela Enare— Utsjoki 

 lappmarks fjallregion (Meddel, haft. 14. 1888, sid. 166, 171, 

 180 etc.). Mattans sammansattning undergar en anmarknings- 

 vard forandring pa c. 600 m ofver hafvet. Nedanfor denna 

 niva bestar den sasom i bjork- och barrskogsregionerna hufvud- 

 sakligen af Cladonia alpestris, men ofvanfor 500 m afloses ren- 

 lafven smaningom af Cetrarior och Alectorior och ofver 600 m 

 rada dessa nastan envaldigt likasom pa Utsjokifjallen (Meddel., 



