

1. Tankajoki. 



Norr om den 68:de breddgraden marker den resande i 

 Sodankyla en forandring hos vaxtligheten. Uppfor Kittinen ef- 

 tertradas flodens strandangar norr om Peuraniemi af videsnar 

 och bjorklundar med inblandade granar. Hoglanda tallmoar 

 visa sig allt allmannare och lysa allt hvitare af den Uitnande 

 renlafmattan. Storre rena granbestand synas ej langre i flodens 

 narhet. Afven langs bifloden Tankajoki saknas granskog. En- 

 dast som inblandning i bjorkskog samt pa mossar ser man har 

 granen. Tallmoar, mossar och karr intaga denna as omgifnin- 

 gar. Dess strander forete en rik omvexling af gras- och ort- 

 vallar med grupper af vide och bjork, tata, manshoga videsnar 

 och karrartade lundar fulla af kalldrag. Har och der ar hela 

 strandsluttningen genomsipprad af ett kalldrag, som framkallat 

 antingen starriings- eller mossangsvegetation. Pa en hastig 

 vandring langs ans strander kunde jag icke fullt exakt bedoma 

 de enskilda vaxternas ymnighetsgrader, men antecknade dock 

 foljande betraffande vaxtformationernas karlvaxter. 



Tallmoarnes tradbestand ar glest och ojemnt, bildadt af 

 Pinus silvestris med inblandning af Betula odorata och enstaka 

 Picea excelsa (medioxima och obovata). Af buskar ser man 

 tunnsadd Juniperus communis och enstaka Salix vagans cine- 

 rascens. Marken betackes af en matta, hufvudsakligen sam- 

 mansatt af Cladonia-arter med flackvis stark inblandning af 

 Hylocomia och Polytrichia. Ett flackvis tackande, lagt fiiltskikt 

 af ris bildas framst af Empetrum nigrum, Arctostaphylos ova 

 ursi, Vaccinium vitis idaea och Linnsea borealis med inbland- 

 ning af Lycopodium selago, L. complanatum, L. alpinum och 

 Eqvisetum hiemale. Gras och orter forekomma myckel spar- 



