90 Hult, Finska Lappmarkena skogsregioner. 



strackta fjallparti, som intager dess midt, och den norra delen 

 vilja vi kalla Enaredistriktet. 



Den fornamsta olikheten mellan deras vegetation bestar 

 deri att Enaredistriktet saknar de vaxtsamhallen, hvilka behar- 

 skas af granen. Men afven inom Saariselkadistriktet aro de 

 langt ifran allmanna. Granskogarne aro temligen sallsynta och 

 af ringa vidd, blandskogarne af gran och bjork annu sallsyn- 

 tare; endast granmossarne forekomma mera talrikt, men na dock 

 icke stor utstrackning. Vid stranderna af de fran Saariselka 

 kommande fjallbiickarne aro de sma ramme- och seneangarna 

 allmannare an samma formationer i Enaredistriktet, och flod- 

 strandernas vaxtformationer, grasvallarne, starrangarne, lundarne 

 och videsnaren, hafva likaledes fatt battre tillfalle att breda ut 

 sig i det sodra distriktet an i det norra. Af forsumpningarna 

 aro karren och starrmossarne vidstracktare soder om Ivalo elf. 

 Enaredistriktets fiesta och vidstracktaste forsumpningar aro torf- 

 mossar. De hafva i jemforelse med Saariselkadistriktets torf- 

 mossar hunnit till ett langt framskridet stadium af mognad. 

 Andra vaxtsamhallen med storre utbredning i det norra distrik- 

 tet an i det sodra aro lafmoarne, tallmoarne och blandskogs- 

 moarne samt kalldragsvegetationen. Orsaken till den sistnam- 

 das riklighet derstades inses latt: terrangens ojemnhet. Af ren 

 ljungmo ser man i det sodra distriktet sma flackar pa branda 

 marker, men i det norra icke. 



I formationernas sammansattning aro de tva distrikten 

 mycket lika hvarandra. Moames samtliga formationer utmarka 

 sig genom sin synnerliga rikedom pa renlaf, framst Cladonia 

 alpestris. Saariselkadistriktets tallmoar, hvilka merendels in- 

 taga nastan vagrata marker, foga hojande sig ofver de omgif- 

 vande forsumpningarna, aro sjelfva flackvis nagot forsumpade 

 och ega derfor en sparsam inblandning af mossarnes flora, hvil- 

 ken man endast undantagsvis finner pa Enaredistriktets star- 

 kare kuperade tallmoar. Bjorkmoarne, hvilka intaga hogre och 

 torrare terrang i bada distrikten, aro Ma fran denna inbland- 

 ning, men bara som vittnesbord om fjallens narhet en nagot 

 rikligare mangd Phyllodoce, framfor allt i Enaredistriktet, der 

 afven Azalea procumbens sparsamt infinner sig pa dem. 



