94 Hult. Finska Lappmarkens skogsregioner. 



Viola biflora, de derstades temligen siillsynta Carex capitata, 

 Juncus triglumis, Saxifraga aizoides, Thalictrum kemense och 

 Thymus serpyllum samt de sallsynta Apera spica venti, Carex 

 rupestris, Sagina nodosa, Draba rupestris, Oxyria digyna, Atri- 

 plex patula och Pyrola chlorantha. 



Betydligt allmannare an i Saariselkadistriktet forekomma 

 i Enaredistriktet Gystopteris fragilis, Asplenium filix femina, 

 Tritieum caninum, Carex loliacea, C. alpina, Salix lanata, Phaca 

 frigida, Chrysosplenium tetrandrum, Cerastium alpinum, Ranun- 

 culus reptans, Thalictrum alpinum, Rumex acetosella och Rhi- 

 nanthus minor. Nagot allmannare i Enaredistriktet aro Poa al- 

 pina, Carex Buxbaumii, Juncus stygius, J. biglumis, Listera cor- 

 data, Angelica archangelica, Saxifraga nivalis, Epilobium Horne- 

 manni, Astragalus alpinus, Stellaria borealis, Rumex domesticus 

 R. hippolapathum, Primula stricta, Mulgedium sibiricum och 

 Alnus incana. Tvartom aro Calamagrostis lanceolata, Agrostis 

 canina, Carex globularis och Majanthemum betydligt allmannare, 

 Molinia cserulea, Nardus stricta, Phalaris arundinacea, Phleum 

 alpinum, Eriophorum gracile, Potentilla tormentilla, Oxycoccus 

 palustris, Salix pentandra, S. caprea och S. vagans a nagot all- 

 mannare i Saariselkadistriktet. 



I jemforelse med dessa skiljaktigheter aro de, hvilka pa 

 sid. 34 — 40 blifvit anforda sasom bestaende mellan sodra Lapp- 

 marken och norra Sodankyla, ansenliga. Minst lika stor ar olik- 

 heten mellan Enare tallregions och sodra Lappmarkens vegeta- 

 tion. Vid en vaxtgeografisk indelning af Finland bor derfor 

 gransen mellan provinserna Kemi och Enare dragas soder om 

 Tankajokis och Riestojokis mynningar, mahanda heist ofvanfor 

 Kaaretkoski, sasom Wainio (anf. arb. sid. 30) foreslagit, och 

 norr om Tanhua, Seitajarvi och Martti. Den storsta skiftningen 

 i barrskogsregionens vaxtlighet, som den salunda mot soder ut- 

 vidgade provinsen Enare har att uppvisa, ar granens gradvisa 

 aftagande mot norden. I soder aro annu granbestanden nagor- 

 lunda allmanna, ehurn ej stora. Vid Ivalo upphora de, men 

 enstaka trad och mindre grupper antraffas annu norr om Enare 

 trask nara tallregionens nordgrans. Kihlmans uppfattning af 



