42 Hult, Finska Lappmarkens skogsregioner. 



stranderna och lemna rum for bjorkskog, lundar och grasvallar. 



Nedanfor Alakoski slingrar floden genom sina egna aflagringar 



af sand och lera. Vida strandangar och praktiga videsnar om- 



gifva flodmeandrarna. Kyro bys gardar med sina korn- och 



potatisfalt gifva an mer omvexling at den leende taflan, hvars 



bakgrund utgores af en blandskog af tall, bjork och gran pa. 



bada sidorna om floden. Vid Koppelo upphor granen att bilda 



bestandsdel i skogen. Langre norrut ser man blott enstaka 



exemplar eller grupper af nagra fa trad. Enare trasks stran- 



der och holmar bara tallmo och tallskog, mer eller mindre upp- 



blandad med bjork. Mellan Enare och Muddusjayri aro de ra- 



dande vaxtsamhitllena tallskog, bjorkskog och mossar. Tallsko- 



gen, antingen uppblandad med bjork eller oftare ren, intager 



den storsta ytvidden; den forekommer ofverallt pa hojderna och 



de mera hogliinda, torrare markerna. Der jorden ar friskare, 



sasom i dalar och pa lagre bergsluttningar, herskar bjorksko- 



gen, bildad af hog och rakstammig Betula odorata med riklig 



undervaxt af barris. I dalderna blir lofskogen lundartad, isyn- 



nerhet om en back rinner der igenom. Mossarne forekomma 



dels pa, vagrat, dels pa afhallig, lagland mark. De aro i all- 



manhet icke synnerligen vidstrackta, ej heller djupa. Ofverallt 



ser man storre stenar, hvilande pa mossarnes underlag, sticka 



upp ur mossmattan. De vagrata mossarne aro temligen sanka 



och uppblandacle med flackar af starrang och karr. De slut- 



tande mossarne iiro ofta genomdragna af kalldrag. Jevjejoki 



omgifves af vidstrackta mossar och karr, och annu vidare aro 



forsumpningarna kring Syysjarvi. Kaamasjoki gar i sitt nedre 



lopp genom angar och grasvallar. Narmast an ar en strandvall 



bevuxen med gras- och ortmattor samt videsnar och bjorklun- 



dar. Strandvallen afskiljer fran abadden en rad af forsump- 



ningar med ymnigt vide och dviirgbjork. Mellan dessa forsump- 



ningar och de omgifvande tallmoarne stiga hardvallsangar, ort- 



backar och andra gras- och ortformationer 3,6—4,5 m ofver 



ans sommarvattenstand upp till gardarne. De ofriga aarne 



stromma mellan tallmoar och prydas endast har och der i selen 



af sma starriingar och videsnar samt vid forsarne af snar och 



lundar. Klippgrunclen trader pa otaliga stallen i dagen ; bil- 



