Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XVI, X:o 2. 156 



nora tartarea t, Alectoria divergens och Cetraria nigricans e — t, 

 Cladonia degenerans, pyxidata, rangiferina och silvatica e. De 

 i lafmattan mycket sparsamt inblandade mossorna iiro endast 

 enstaka sma flackar af Grimmia hypnoides. Orter finnas ej alls 

 och af gras blott tunnsadda Juncus trifidus och Carex rigida 

 samt enstaka Festuca rubra. Det till marken tryckta ristitcket 

 sammansiittes af strodda till rikliga Empetrum och Betula nana, 

 strodda Vaccinium uliginosum och vitis idyea, tunnsadda Azalea 

 och Phyllodoce samt enstaka Andromeda hypnoides och Lyco- 

 podium selago. 



Lafmon pa Vuomapaas topp, 685 m, antecknad den 

 29 juli, saknar likaledes orter, och dess griis utgoras blott af 

 strodd Festuca rubra och tunnsadd Juncus tritidus. Ristacket 

 ar tryckt till marken, men rikligt och bildadt af Empetrum jemte 

 strodd Phyllodoce, tunnsadda Vaccinium vitis idaea och Salix 

 herbacea samt enstaka Arctostaphylos alpina och Lycopodium 

 selago. Lafmattan bestar af riklig Cetraria nivalis, pa enskilda 

 flackar riklig Cladonia alpestris, strodda Alectoria ochroleuca, 

 Cetraria islandica och C. crispa canaliculata, tunnsadd — strodd 

 C. cucullata, tunnsadda Alectoria nigricans, Sphserophoron co- 

 rallioides, Cladonia silvatica och Lecanora tartarea samt en- 

 staka Alectoria divergens, Cladonia amaurocra?a, bellidiflora, 

 coccifera, chordalis, rangiferina och Nephromium parile. I laf- 

 mattan inga strodda, fliickvis rikliga mossor: Chandonanthus 

 setiformis s — r, Dicranum scoparium s, Polytrichum piliferum t 

 och Jungermania attenuata e. 



Da man fran Vuomapaas topp gar ned utfor fjallets vestra 

 sida. moter man pa lafmon ytterligare pa 677 m Betula nana, 

 Aira flexuosa, Lycopodium annotinum alpestre och L. compla- 

 natum, pa 634 m Juniperus communis, Festuca ovina och Vac- 

 cinium uliginosum, pa 610 m Cetraria nigricans, Cladonia de- 

 formis och Lycopodium alpinum. Pa 600 m blir Cladonia al- 

 pestris ymnig i taflan med Cetraria nivalis och Betula odorata 

 hojer sig till 25 cm, Juniperus till 50 cm. Pa 550 m mota oss 

 Juncus trifidus och Carex rigida; enstaka bjorkar och enar bli 

 meterhoga buskar, men llertalet bjorkar aro fortfarande tryckta 

 till jorden. Pa 540 m Dicranum elatum. 



