156 Unit, Finska Lappmarkens skogsregioner. 



De bara grusfldckarne i lafmon aro pa Sodankylafjallen 

 liksom i Enare och Utsjoki besatta med kolonier af fjallregio- 

 nens fiesta vegetationsformer. Pa Palotunturi (ant. d. 13 

 juli) bildas kolonin af riklig Lecidea uliginosa, strodda Azalea, 

 Phyllodoce, Polytrichum piliferum och Cladonia chordalis, tunn- 

 sadda Vaccinium vitis idsea, V. uliginosum, Festuca rubra, Ce- 

 traria nivalis, C. nigricans, Cladonia pyxidata, CI. coccifera och 

 Lecidea granulosa samt enstaka Lycopodium selago, Juncus tri- 

 fidus, Andresea petrophila, A. obovata och Lecanora tartarea. 

 Pa vagen ned for bergets nordostra sluttning antraffa vi ytter- 

 ligare pa grusfalten Carex pedata, Campanula rotundifolia, Alec- 

 toria nigricans och ochroleuca, Stereocaulon corallioides, Tofiel- 

 dia och Sphagnum compactum, alia ofvanfor 448 m. 



Pa Sokustamas norra topp (ant. d. 31 juli), 680 m 

 ofver hafvet, antraffades i gruskolonierna strodda — rikliga Jun- 

 cus trifidus och Phyllodoce, strodda Carex rigida, Azalea, An- 

 dromeda hypnoides och Cladonia coccifera, tunnsadd — strodd 

 Lecidea uliginosa, tunnsadda Empetrum, Vaccinium vitis idaea, 

 Betula nana, Stereocaulon corallioides, Cetraria nivalis, C. is- 

 landica, Cladonia degenerans, CI. pyxidata, Alectoria ochroleuca 

 och nigricans, Polytrichum piliferum och Grimmia hypnoides, 

 samt enstaka Vaccinium uliginosum, Cetraria nigricans, C. cu- 

 cullata, Lecidea Berengeriana, Chandonanthus setiformis, Acolea 

 corallioides (tackande enstaka flackar), Diplophyllum taxifolium, 

 Marsupella condensata, Grimmia microcarpa, ramuiosa och elon- 

 gata. — Pa Lupukkapaas topp (618 m) hora Diapensia lap- 

 ponica och Dicranum Starkei till gruskolonierna, pa Riitelma- 

 paa och nagra andra berg Silene acaulis. 



Ofverallt aro lafmoarne och grusfalten genombrutna af 

 stenblock. Stora stenros forekomma afven inom fjallregionen, 

 ehuru ej i den ofvervaldigande utstrackning som i de lagre re- 

 gionerna. Mangenstades aro klippor utsatta for solens och vin- 

 dens ohammade inflytande, torra omedelbart efter hvarje regn. 

 Alia dessa torra stenar och hollar aro betackta med vegetation, 

 hufvudsakligen af skorplafvar och bladlafvar med en temligen 

 obetydlig inblandning af mossor. Ej blott de storre stenblocken, 

 utan till och med helt sma stenflisor af mindre an en centime- 



