Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XVI, N:o 2. 107 



angar, rammeangar, seneiingar, snipangar (af Eriophorum alpi- 

 num), Philonotisformationen, torfmossetuf vor, ljungmossar, ljungmo, 

 videsnar, bjorkskog och bjorklundar. I ljungmon kan afven tai- 

 led viixa upp, men detta ar atminstone icke vanligt, ty uog 

 tallskog eller ung tallmo sags aldrig pa grusbankarne. An min- 

 dre visar sig granen pa dem, ehuru den bildar gamla bestand 

 i fjalldalarnes nedre delar, der den afven ingar som en viktig 

 bestandsdel i lundvegetationen. Vegetationens utveckling pa 

 grusbankarne pekar saledes i samma riktning som utvecklingen 

 pa de branda markerna, namligen pa barrskogens minskning 

 och barrskogsgransens tillbakagang. Ty de arealer, som nu in- 

 tagas af grusbankarne, hafva i de fiesta fall blifvit tagna fran 

 tallmoarne eller fran bjorkmoar, som eftertradt tallmoar. Pa 

 bjorkmon vid vestra foten af clen norra Sokustamapaa, hvilken 

 bjorkmo tydligen uppstatt efter en skogseld, som qvarlemnat 

 enstaka gamla tallar pa bergsluttningen, slingra hogvattenran- 

 nor, hvilka om sommarn aro uttorkade. Der hogvattnet silat 

 fram utan erosionskraft, har ingen annan forandring triiffat bjork- 

 mon an att lafmattan blifvit ersatt af mossa och ljung. I gro- 

 par, der vattnet samlat sig, har lafmattan dott bort utan att 

 blifva ersatt med annan vegetation; deras botten ar da ett fin- 

 kornigt, skarpkantigt, icke urskoljdt grus. Men der storre vat- 

 tenmassor med ansenlig hastighet gatt fram, har icke allenast 

 vaxtmattan blifvit upprifven, utan afven mons grus blifvit ur- 

 skoljdt och rulladt till en rullstensbadd. Sadana sonderrifna 

 moar ar en allman foreteelse pa fjallens sluttningar bade inom 

 barrskogens region och hogre upp. Jag Vill nu ingalunda pasta 

 att fjallbackarne nedtrycka barrskogsgriinsen ; jag har endast 

 velat papeka att ofverallt vid barrskogsgransen, der jord pa ett 

 eller annat siitt blottas och ny vegetation kan uppkomma, det 

 sker till forlust for barrtraden. 



Granen gar pa Pyhatunturis norra sida upp till 362 in. 

 pa Seiniitunturis sydvestra sida till 382 m, i Raututunturi till 

 c. 367 m, pa Karppiipaat i Saariselka till c. 370 m och pa An- 

 teripiia sodra sida till c. 400 m. Tallen stiger pa Pyhatunturis 

 ostra sida till 417 m, pa dess norra sida till 387 m, pa Seinii- 

 tunturis sydvestra sida till 362 m, pa Raututunturi till 367 — 



