4 Magnus Brenner, Observationer rorande den Nordfinska floran. 



en jemforelsevis kort tid torrlaggas och forvandlas till angar 

 och betesmarker, hvarigenom den cler befintliga vattenvegetatio- 

 nen tvingas att utdo eller byta bostad, oeh en annan infinner 

 sig i dess stalle, pa andra orter ater af en eller annan orsak 

 vatten samlas och bibehaller sig i forut torrare jordlager eller 

 for nagon tid rent af ofvertacker jordytan, hvarigenom natur- 

 ligtvis iifven vegetationen maste andra karaktar, att icke tala 

 om de standigt forsiggaende och pa de sarskilda vaxtslagens 

 inbordes kamp om utrymme, ljus och naring beroende foriin- 

 dringarna som ofverallt, och isynnerhet cler den gamla jemvig- 

 ten af en eller annan anledning blifvit rubbad, kunna iakttagas. 

 Ma man derfore, da man traffar pa en uppgift fran fordna da- 

 gar, som ej ofverensstammer med hvad vi nn finna, ej genast 

 vara fardig att misstro uppgiftens rigtighet, utan ma man hellre 

 hari se en yttring af den foriinderlighet, som rader ofver allt 

 och alltid, forutsatt att man ej har giltiga skal till misstro, sa- 

 som t. ex. anforandet af en i vaxtgeografiskt hanseende for om- 

 radet omojlig eller forut och efterat pa, trakten eller a angran- 

 sande orter ej antraffad viixt, isynnerhet om derjemte en annan 

 liknande, med sakerhet forekommande form ej uppgifves, sa- 

 lunda tydligen adagaliiggande att en forvexling eller en i be- 

 traktande af datidens mindre fullstiindiga hjelpmedel latt for- 

 klarlig felaktig bestamning egt rum. J ) 



! ) Da detta uttalande mujligen kunde synas sta i motsagelse till mitt 

 forfarande i Biclrag till kannedom af Finska vikens ovegetation, att i en 

 sarskild forteckning upprakna vaxter, hvilka, ehurn forut i litteraturen for 

 Hogiand uppgifna, icke pa sednare tider derstades aterfunnits, hvilket for- 

 farande af Hj. Hjelt i Conspectus Florae Fennicae och Kannedomen om vax- 

 ternas utbredning i Finland uppfattats sasom innebarande ett tvifvel pa de 

 tidigare uppgifternas rigtighet, torde clet ej vara onodigt att har framballa, 

 att, ehuru visserligen for en del af dessa vaxter skal till tvifvel nog fore- 

 funnits, ett sadant dock pa par nndantag nar ej uttalats, utan endast det 

 faktum konstaterats, att exemplar till bekraftelse af uppgifternas rigtighet 

 tills vidare saknas. De pa anforda stallen forekommande yttrandena, att 

 jag utan tillrackliga skal eller med skill betviflat i fraga varande uppgifter, 

 bero alltsa pa en missuppfattning af det jag med denna min atgard afsett. 



I sammanhang harmed begagnar jag mig af tillfallet for att har, med 

 anledning af de endast pa sannolikhetsskal grundade tvifvel angaende de 



