Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XVI, n:o it. 55 



omradet, samt den sydostra, 150 m ofverstigande delen anda 

 ifran Kivalonotta och Palovaara, hvilken bildar det vestligasle 

 hornet af Kuusamo sjorika hogland, (savida man ej, traktens 

 Jioglandhet oaktadt, i och for omradenas arrondering anser sig 

 bora genom en fran Korteselka vester om Simojarvi till Kivalo 

 narmast vester om Kivalonotta dragen linie fran hoglandet af- 

 skilja och till Nord-Osterbotten hanfora de till Simo elf emellan 

 Toljanjarvi och Portimojarvi nedstrommande biflodernas kall- 

 trakter), vidare Ofvertornea med Turtola, Karunki, Nedertornea, 

 Tervola, Kemi och af Simo Kivalo berglandet samt kustlandet 

 och skargarden anda till Ruikka, savida man ej af beqvamlig- 

 hets skal vill lata gransen sammanfalla med sockneran emellan 

 Simo och Kemi. Af dessa intaga Rovaniemi och Ofvertornea 

 den storsta delen, men nastan uteslutande odemark, de mest 

 odlade och bebodda trakterna finnas i Kemi, nedra Tervola, 

 Rovaniemi kyrktrakt, Nedertornea, Karunki och delvis Ofver- 

 tornea. Den sodra delen, om man undantager den omvex- 

 lande, svagt kuperade kusttrakten soder om Kemielf, Kallin- 

 kangas hojd vid Kemi kyrka och Kalkkimaa backar vester om 

 Kaakamajoki i Nedertornea, ar jemn och slat anda till Tervola 

 vid Kemielf och Kukkola vid Tornea elf, derifran den kuperade 

 marken vidtager, hvarefter nagot nordligare, niirmare Ofvertornea 

 ran och vidare inom Ofvertornea ansenliga hojder, sasom Nivavaara 

 vid Juntti, Teirivaara, Riisperi och Huitaperi vid Hirstio, Ainio- 

 vaara, Rovavaara, Wiisavaara och Aavasaksa i Alkula samt Ratas- 

 vaara i Juoksenki, resa sig alldeles i elfvens narhet, niirmare Tur- 

 tola ater blifva lagre och afliigsna sig derifran, tills de vid Pello 

 slutligen upphora, vid Kemi elf deremot, med undantag af Jaati- 

 lanvaara och Warn ma vid Rovaniemi ran samt Poyliavaara och 

 Ounasvaara vid Rovaniemi kyrka, befinna sig pa langre afstand 

 fran elfven. Fasta berggrunden, ofta sonderklyftad och bildande 

 svar- eller delvis otillgangliga klippmassor och stenrosen, stundom 

 af vidstrackt utstriickning, kommer pa manga stallen i dagen, 

 saval pa de hoga vaarorna, som pa de liigre bergen, men itfven pa 

 slattlandet, afvensom vid elfvarna och sjoarna, pa landuddarna 

 och pa holmarna. Rergarten, i nordligaste delen och vid Tornea 

 samt i det sydligaste hornet, den i vart land forherrskande gneis 



