106 Magnus Brenner, Observationer rorande den Nordlinska tloran. 



verkande omstandigheter foga afvika fran densamma i angransande 

 trakter af grannsocknarne Ijo och Simo. 



Den narmast soder och sydvest om Nordosterbottens sydligaste 

 socknar Utajarvi, Muhos och Ulea liggande delen af Mellersta Oster- 

 botten, eller vestra Saraisniemi, Tyrnava, Temmes, Limingo och Kem- 

 pele, utgores af vidstrackta odlingsbara sumpmarker med riklig karr- 

 mylla, mot Nordosterbotten delvis begransade af sandfalt och asar, 

 hvaribland Rokuavaara 200 m hogt. samt i likhet med Mellersta 

 Osterbotten i ofrigt genomflutna af i den flacka terrangen lugnt fram- 

 rinnande aar. Dessa trakter aro tillsvidare i botaniskt hanseende 

 annu foga kanda, men synas genom en bordigare jordman med en 

 rikare vaxtlighet afvika fran Nordosterbotten ofverhufvudtaget, jemte 

 det de ligga utanfor omradet for de stora, fran Kuusamos och Ka- 

 janiens hogland upprinnande nordosterbottniska elfvarne. Till dessa 

 trakter ansluta sig den afvenledes annu oundersokta, men, efter hvad 

 det uppgifves, genom en bordigare jordman utmarkta, fran Ulea socken 

 genom Kempele atskilda halfon Uleasalo samt det af tre numera 

 sammanhangande oar: Hailuoto, Hanhinen och Santonen bildade och 

 dels af sandfalt dels af bjorkbevuxna sumpmarker bestaende Karlo, 

 hvilket endast genom mycket grunda och fortfarande i en stark upp- 

 grundning stadda vatten skiljes fran Mellersta Osterbottens fastland. 

 Denna ogrupp har visserligen, liksom Uleasalo och Limingo med dess 

 ofvannamnda kapell, hittills hanforts till Norra Osterbotten, men 

 ofverensstammer till sin natur narmast med Siikajoki — Lumijoki 

 trakten af Mellersta Osterbotten, hvarmed den utan tvifvel i en icke 

 alltfor aflagsen framtid kommer att sammanhanga, da deremot strom- 

 faran utanfor Ulea elf alltid kommer att afskilja den fran Uleaborgs 

 trakten. Afven ett par tillsvidare endast har, men icke nordligare 

 funna vaxter, neml. Lycojiod. inundatum och Aster tripolium, kunde 

 dessutom annu aberopas sasom ett, om ocksa svagt, skal for den 

 nu foljda begransningen. En narmare undersokning af Karlons, lik- 

 som det narmaste fastlandets eller den nordligaste clelens af Mellersta 

 Osterbotten vegetation vore emellertid i betraktancle af dess fortsatt- 

 ningsvis outredda tillstand ett onskningsmal fortjent af att af botanister 

 beaktas. Nagra anteckningar fran dessa trakter ma dock har meddelas. 



Efter att hafva passerat de redan namnda sandasarne soder 

 om Myllyranta i Utajarvi pa gransen emot Saraisniemi, motes den 

 soderut resande af en flack, karrartad terrang med riklig mylla och 

 bevuxen med Betula odorata och nana samt Salix nigricans, lapponum 

 och repens, omvexlande med mera sandhaltig jord med tall, Betula 

 nana, Salix repens och myrtilloides, Ledum palnstre och Polytnehum 

 tufvor. Vidstrackta grasmarker mecl grupper af blandskog hafva ge- 

 nom partiel torrlaggning af de oofverskadliga sumpmarkerna har er- 

 hallits och kunna genom ihardigt arbete fortfarande vinnas. I den 



