136 Magnus Brenner, Observationer rorande den Nordfinska floran. 



standsdel i floran, i hvilket hanseende det ofvertraffas af de tva 

 ofriga, men i synnerhet af Kajanien, med dess i manga han- 

 seenden afvikande natur. 



Sammanlagdt uppgar antalet nu kanda inhemska kiirlvaxter 

 i dessa det fordna norra Osterbotten, med undantag af Kuusa- 

 mo, motsvarande trakter till 968, hvaraf 661 arter och under- 

 arter samt 307 varieteter, former och hybrider. Af dessa hora 

 634 (resp. 445 + 189) eller 65,5 % till Dkotyledoneae, 268 (resp. 

 181 + 87) eller 27,8 % till Monocotyledoneae, 9 (resp. 3 + 6) 

 motsvarande 0,9 % till Gi/mnospermae och 57 (32 + 25) eller 

 5,9 % till Pteridophyta. 



Efter ofvanstaende, delvis tyvarr mycket knapphandiga och 

 bristfalliga redogorelse for vegetationens sammansattning och de 

 foreslagna vaxtgeografiska omradenas egenheter, aterstar att 

 lemna en systematisk framstallning af de kiirlvaxter som under 

 de tva sednaste seklen har observerats eller sasom observerade 

 uppgifvits, jemte deras nutida frequens och utbredning, savidt 

 forhallandet hartills nppdagats, tillika i tidsfoljd angifvande vig- 

 tigare tidigare uppgifter angaende dessa vaxter, for att salunda 

 adagalagga huru kannedomen om dem fortskridit, och har det 

 harvid ansetts nodvandigt att fran de egentliga inhemska vax- 

 terna typografiskt sarskilja ej mindre de tillfalliga och forvildade 

 — inneslatna inom klammer [ ] — , an sadana som af nagon 

 annan anledning ansetts icke tillhora omradets flora — tryckta 

 med petit stil. 



Slutligen meddelas en tabellarisk uppstallning af de egent- 

 liga inhemska vaxterna, med undantag af hybrider och en del 

 mindre anmarkningsvarda former, salunda askadliggorande ej 

 mindre arternas nu kanda utbredning och de foreslagna vaxt- 

 geografiska omradenas flora, an de trakter, hvilka i synnerhet 

 erfordra en ytterligare undersokning. 



I dessa tabeller hanfores den oster om Jaalanka befintliga 

 delen af Saraisniemi till Paltamo i Cajania, den vestligare delen 

 ater till Utajarvi i Ostrobotnia borealis samt den soder och vester 

 om Uleatrask belagna delen med Manamansalo 6 till Ostrob. 



