12 Osslan Ben/roth, Antcrkningar om skiirg^rdsvegetationen. 



i Tofsala'-') och vester om Kunnarais i (lustafs. Pa bagge dessa 

 stallen tiickes dock sjiilfva snackmyllan af den styfva lerjorden 

 och utofvar — sa vidt jag atminstono kunde se — foga eller 

 intet in fly land e pa vegetation en. 



Sasom redan af det ofvan sagda framgar, maste i ett om- 

 rade sadant som detta en hel del af dc naturliga standorterna 

 saknas eller alminslone vara svagt representerade. Af oppna 

 marker saknas salunda t. ex. hedar belt och ballet. Afven 

 sumpmarkerna aro af ringa betydelse i jamforelse med hvad 

 fallet iir i vart land ofver bnfviid. Vid triiskstranderna fmnas 

 nastan alltid mossar ehuru for det mesta af obetydlig utstrack- 

 ning. En nagot storre sadan befmner sig vid ostra och norra 

 stranden af Boda triisk i Gustafs. Mossen ofvergar hlir liingre 

 bort fran sjalfva triisket, diir den bhfvit utdikad, smaningom i 

 en mossang. — Afven vid norra stranden af Frisko trask pa 

 Keisto i Inio intaga sumpmarker en nagot storre areal. Har 

 ofvergar ater mossen lilngre bort fran stranden i en med glesa 

 martallar bevuxen myr. 



En ganska egendomlig myr sag jag pa Enklinge niira det 

 darstiides befintliga trasket. Standorten i fraga tycktes redan 

 befinna sig pa ett framskridet stadiarn af utveckling att doma 

 daraf, att dyn pa stora fliickar bade gast upp och vallt fram 

 i dagen. Sj^hagnum-ihckei var till en god del forsvunnet, men 

 i dess stalle voro Drosera (alia tre arterna) och Rhynchospora 

 alba ytterst ymniga, sa att de — isynnerhet den sistnamda 

 — pa en del stallen nastan ensamma bildade vaxttiicket. 

 Mindre ymnigt forekommo Rhijnchospora fusca, Sclienchseria, 

 Carex paucifiora, C. limosa och C. irrigua. Tyvarr fogade omstan- 

 digheterna sa, att denna intressanta standort ej blef sa ordent- 

 ligt iindersokt som onskligt hade varit. 



Hvad skogarna betraffar, aro afven de af jamforelsevis 

 underordnad betydelse. Ett omrade sa sondersplittradt i oar 

 och hoi mar och med sa bargig grund kan naturligtvis hysa en- 

 dast fa och sma varkliga skogar. 



*) Beskrifning till geologiska kartbladet n:o 10, pag. 63. 



