88 fhsian Bergrofh. Antockniii-ar oin skargardsvegctationen. 



ris- och inossfonnalion. I sjiilfva varkct tiiinj^rei- fiiltbacks-vege- 

 tationen smiininj^'oin alt mera uppiit, langsaint vinnande ny mark 

 for sijr, i del att niarkon hoirre up|) under arens lopp godes af 

 nedfaP.na oeli med vindoii dilfOrda blad, kvistar, miiltnande 

 stjelkar m. in. Salunda bildas undan for undan en mylla, som 

 ar tillriicklig for afvon anspraksfullaie arters behof. I samma 

 man dossa i storre miingd spira upp, dukar Ijungen under. 

 Knskilda, hiirdigare fiilbacksarter sasom t. ex. Geranium san- 

 guineum, Viucdoxkum offUhiah', Splra'Ci jiJipendida ser man t. o. 

 m. spira upp i riitt frodiga tufvor midt ibland Ijungen ett liingre 

 eller korlare stycke in pa ris- och mossformationens omrade. 

 Ju lagre och mindre sluttande barget i midten af holmen ar, 

 deslo haisligare gar delta erofringsarbete framat. Ingenstades var 

 jag dock i lillfalle all se del sa tydligt och langt framskridet 

 som pa Snacko i Kumlinge. Diir ha niimligen — sasom redan 

 ofvan omlalals — ekar ofverlagit rollen af den frodigare vege- 

 tationens pionierer och genom sin stora formaga att bilda mylla 

 gjorl, att en hel hop fallbacks- och afven lundarter kunnat 

 innastla sig bland risen uppe pa barget. Diir kommer darfor 

 kanske i en icke altfor aflagsen framtid en stor del af ris- och 

 mossformationens omrade att intagas af en vegetation, lika lum- 

 mig och frodig som den, hvilken nu bekliider dalderna och 

 slrandsluttningarna. 



Den tredje af de standorter, som karaktarisera de holmar, 

 livilka nu foreliggande skildring narmast afser, ar som sagdt 

 Ibfskogskarren. Dessa inlaga grundare sankor i den biirgiga 

 giundcn uppe pa holmarna och aro aldrig af nagon storre 

 utstriickning. De iiro bevuxna med ymnig Behda odorata och 

 Abm^' ()lutinoi<(iy hvilka vanligen sla tiitt tillsammans. Salunda 

 uppkomma stora tufvor. Pa dem ser man afven sparsamt Juni- 

 penis, sma ronnar och ett eller annat exemplar af Ehamnus 

 franguJa. liar och dar antraffas ocksa snar af Salices. De lagsta 

 och foljaktligen vatasle parlierna af siinkan intagas vanligen af 

 ()ppna sliiilon utan nagou triidvegetation och bilda egentligen 

 en .skild standorl for sig; men dels aro de af sa obetydlig 

 utstriickning, dels sammanhiinga de sa innerligt med de omgif- 

 vande Iriidbevuxna parlierna, att jag anser mig kunna fora dem 



