16 . O. M. Renter, Finlands Collembola och Thysanura. 



Ohs. Jag eger exx. fran Frankrike, hvarfor det ar mycket sannolikt att 

 denna art iir Boiirlets M. longiconiis. Jjuhhocks T.longicornis {Mon. 137) 

 skulle en). Schott afvika darigcnom att »alle Krallenglieder der Extremita- 

 tenpaare mit drei Zahnen bewaffnet sind und die Anzahl der »spinae den- 

 tiurn^ sich auf 9 belauft.» Det bor dock markas att Lubbock belt enkelt 

 sager »the longer, outer claw has three equidistant spines on the under 

 margin*, och mojligt ar att ban undersokt ])lott klorna pa framsta benparet, 

 dar delta ar forhallandet. Hvad galfeltandernas spinae betraffar sager Lub- 

 bock att de aro ^ about nine* och TuUberg anger dem vara 7—8. Enligt 

 all sannolikhet ar afven Lubbocks art identisk med ofvanstaende. For 

 resten bar redan Nicolet (Rech. pour serv. a Thist. des Podur. p. 68, 2, 

 T. VII, f. 8) tydligt beskrifvit och afbildat denna art sasom T. phimbeiis L., 

 hvarfor ban och icke TuUberg bor namnas jamte Linne vid artens namn. 

 Han sager bland annat: »Antennes un bon tiers plus tongues que le corps*, 

 » corps d'un brun jaunatre clair quand il est depouille (de ses ecailles)*. 



29. T. tridentifepus Tullb, 37, 24, T. V., ff. 17-18. 

 Schott, 44. 



Hos OSS hittills funnen endast i orangerier i Helsingfors. — 

 Sverige, England, Helgoland, Lothringen (Kieffer), Bohmen; Azo- 

 rerna. 



Obs. Taggarna pa denies furculae aro hos vara exemplar icke sa 

 vaxlande i storlek, som pa Tullb ergs figur, utan i allmanhet mer jamn- 

 hoga, ungefar sa som de vid basen staende. 



4. Cyphoderus Nic. 



30. C. albinus Nic. — Tullb., 38, 25, T. VI, ff. 12—21. 

 Schott, 44. 



Hos OSS funnen utesliitande i sallskap med myror, namligen 

 med Formica sangvinea, Lasius niger och flams samt Myrmica-d.viQV \ 

 engang i nagra exemplar under uppkastad fncus vid hafsstrand, men 

 hvarest icke haller Lasius niger saknades. Ispois vid Abo, Pargas, 

 Nagu; kring Helsingfors. — Nastan hela Europa; norra Amerika. 



5. Lepidocyrtus Bourl. 



31. L. insignis n. sp. Obscure coeruleus, aeneo-nitens, 

 squamis detritis nigro-coeruleus, corpore inferne vel trunco fere 

 dimidio antico, pedibus, coxis exceptis, furcaque griseseentibus; 

 antennis arliculo secundo margini antico capitis a latere visi 

 longitudine subaeqvali, tertio secundo vix vel paullo breviore, 



