Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XI, n:o 7. 7 



fangades nagra utflugna individer och pa fjellmyrar blefvo To- 

 ras ruhicnndana och Cramhus furcateUus, den sistnanda ny for 

 faunan, vart enda byte. 



Emellertid hade torkans verkningar borjat bhfva miirkbara, 

 fjarilfaunan blef allt fattigare och i borjan af JuU kunde man 

 i det herrligaste viider vandra dagarna ut pa myrar, fjell, iingar 

 och i lundar utan att patraffa nagon oskadad fjiiril. Man sag 

 tydhgen, att icke nya exemplar utkliicktes, att pupporna syn- 

 barligen fortorkat. Detsamma formarktes pa de langre iitfiir- 

 derna till Irakten af Veitschinjarvi och till Rastekaisa pa norra 

 sidan af Tenojoki inom Norges omrade. En enda fjarilart togs 

 utom redan forutnamnda, nemligen en hanne af Pygmaena fuscci, 

 som fangades af min son Unio. 



I hopp om battre framgang flyttade vi oss soderut inom 

 Utsjokis tallregion och stannade forst vid Paksujalka. Har var 

 det om mojligt annu bedrofligare staldt med fjariUifvet an inom 

 bjorkregionen. Dagar och natter fick man vandra timtal med 

 fjiirilhafven i hand utan fa se en enda fjaril flyga. Sasom nagot 

 ratt festligt ansago vi det, da min standigt pa flygande krak 

 uppmarksamma medhjelparinna en natt lyckades fanga ett vac- 

 kert exemplar af Agrotis hyperljorea. Den inom omradet ytterst 

 ailmiinna Sciaphila osseata borjade nu flyga och sags isynnerhet 

 i narheten af nybyggena och dessiitom fangades par exemplar 

 af Svammerdamia conspersa dock redan i temligen skadadt till- 

 stand. Af matare sags C. caesiata och C. munitata, men ingen 

 dagfjiiril antecknades under var vistelse har. 



Vi fortsatte sa resan soderut i hopp om battre fangst 

 inom Inari socken. I en ode kronostuga vid Mierasjarvi togs 

 Blahoplianes ntsticella och i rummen pa Thule gard inom Inari, 

 dar vi giistade hos forstmastar Waenerberg 11—15 Juli, fan- 

 gades Asopia Lienigialis. Trakten bar var allt oerhordt fattig 

 pa fjarilar; t. o. m. allmogen hade forvanats ofver att dessa 

 luftens bevingade innevanare i ar belt och ballet saknades. Om 

 jag undantager Cidaria caesiata, som bar och dar sags och Andl- 

 tis palndata, hvilken nu afven borjade framkomma samt den 

 vanliga SciapMla osseata, var fjarilverlden dod. Icke ens fjiiril- 

 larver patraffades. Delta var afven forhallandet i trakten af 



