66 0. M. Renter, Forteckning och beskrifning ofver finska Tliysanoptera. 



Physopus ericae (Hal., Ent. mag. 1836, 448, Horn. ins. Brit. 

 Mus. 1114 Thrips; Uzel, 216, 85 Thrips; Trybom, Ofv. 

 Vet. Ak. Forh. 1896, N:o 8, 614, Thrips): konen mycket olika; 

 hona: kastanjebrun eller beckbrun, antenner bruna; lar vid ba- 

 sen smalt gulbruna, tibier mot spetsen och tarser nagot ljusare, 

 framtibier ofta till storsta delen brungula; ofvervingar svagt 

 rokbruna; hufvud transverselt; antennleder tamligen korta, led 

 3 foga langre an 2, 5 kortare an 4; pronotum langre an huf- 

 vudet, baktill betydligt utvidgadt, utan langt borst vid framhor- 

 nen; ofre vingarnas yttre nerv med 8-10 borst anda till inre 

 nervens ursprung, ett enstaka borst ungefar i midten och van- 

 ligen 2 nara spetsen, inre nerven med 8 — 11 likformigt stallda 

 borst; framtibier utan tand; langd 0,8—1,2 mm.; hane (mig obe- 

 kant, enl. Trybom): gulgra, nagot brunaktigt skuggad, anten- 

 ner, utom led 1 + 2, brunaktiga; langd 0,9 mm. — Sverige, 

 Engl. Enligt Trybom i Sverige talrik i blommor af Vaccinium 

 myrtillus, uliginosus och vitis idaea, Arctostaphylus, Erica och 

 Calluna. 



Physopus phalerata (Hal., Ent. Mag. 1836, 447 Thrips), 

 Uzel, 112, 23: star nara Fh. ulicis (Hal.), fran hvilken den af- 

 viker genom framtarserna, hvilka sakna de sma kornen pa undre 

 sidan, genom mork tredje antennled, afvensom genom ofre vin- 

 garnas farg, i det dessa hafva tva ljusa band eller rattare kunna 

 beskrifvas sasom hvita, i midten med ett mycket bredt morkt 

 band, afven basen och spetsen morka; den ljusa delen mellan 

 det morka midtelbandet och den morka spetsen ar emellertid 

 nagot dunklare an den ljusa delen nedanfor basen. — England, 

 Bohmen. Jag eger ett daligt ex. fran Pargas, som mojligen till- 

 hor denna art. 



Thrips minutlssima Lin., Faun. Svec. 266, Uzel, 193, 69, T. 

 VI, f. 103: liknar Thr. flava Schr. och communis Uzel, men 

 skiljes genast darigenom att ofre vingarnes yttre nerv i spets- 

 halften ar forsedd med 8 borst; hufvud och abdomen gragula, 

 pterothorax gulbrun; antennernas leder 1—3 gula, 4—7 grabruna, 

 lederna korta, 4 nastan lika lang som 3, men bredare, 5 be- 

 tydligt kortare, 7 i basen bred; lar gragula, framlar i spetsen 

 hvitgula, de ofriga i spetsen nagot ljusare, framtibier hvitgula, 



