NÅGRA ORD OM F.N SAMLING DÄGGDJUR FRÄN ECUADOR 5 



dess storlek må nämnas, att den har en kroppslängd af 51 cm. 

 och en svanslängd af 27 cm. 



Denna nya kattart har fångats i ett sockerrörsfält. En 

 liten omständighet af intresse, som bör framhållas, är den ljusa 

 fläcken på örats i öfrigt nästan svarta baksida. Dylika ljusa 

 eller hvita fläckar träffas i liknande läge på oceloternas öron, 

 men ej på pampaskatternas. Hvad nu en sådan fläck skall 

 betyda är svårt att säga, men det skulle kunna framkastas, att 

 den är ett igenkänningstecken för djur af samma slag. Det är 

 nämligen att märka, att baksidan af öronen hos kattdjur ofta 

 ha en markeradt olika färg mot omgifvande partier af fallen. 

 Hos de gulgrå lejonen och hos den rödgula ökenlon eller kara- 

 kalen är t. ex. öronens baksida öfvervägande svart, däremot 

 hos den mer eller mindre gråspräckliga afrikanska vildkatten 

 äro öronen roströda, o. s. v. Måhända står detta i samband 

 därmed, att, när kattdjuren smyga fram i gräs eller annan 

 växtlighet, öronen ofta är det enda, som sticker upp och är 

 synligt. 



Äfven af mårddjur har Syd-Amerika en rikhaltig uppsätt- 

 ning. I samlingen från Ecuador finnas tvenne olika represen- 

 tanter af ett storvuxet, trädklättrande mårddjurssläkte, Tayra 

 (1. Galerä). Dessa djur äro vanligen bruna, stundom med ljusare» 

 hos vissa raser t. o. m. hvitgrått hufvud och en stor gul bröst- 

 fläck. Den ena af de nu omnämnda rajra-exemplaren hör till 

 en ras från Venezuela, som kallats T. bärbara irara Allén 

 och som vanligen har en gul fläck äfven på ryggsidan. Den 

 andra är måhända mest släkt med den peruanska rasen. Dessa 

 djur lefva af bär, frukter, ormar och andra smärre djur. 



Hermelinerna höra typiskt till norra halfklotet, men några 

 få former tränga ned längs Andernas bergskedja och två dylika 

 finnas äfven med i denna samling. De äro rätt lika våra, men 

 mörkare, svarta i hufvudet och mörkbruna i öfrigt på öfver- 

 sidan, hvit strupe och orangegul buksida. 



Äfven finnas några vackra svarta och hvita stinkdjur {Co- 

 nepatiis quitensis), som på landets språk heta »Zorro». 



Näsbjörnarne beredde länge zoologerna rätt mycket besvär. 



