FAUNA OCH FLORA 



slutande med den gamla hederliga noten, precis som hemma i 

 våra svenska insjöar. Här finnes också både gädda och aborre, 

 braxen och karp, men fisket gäller hufvudsakligen (utom när 

 stören går till) den från hafvet ingående gösen och en karpart, 

 kiitumen {Cyprmus cephalus Pall. = syn. Leiicisciis Frisii 

 NoRDM.), präktiga fiskar på 2-3 kg., hvilka särskildt under 

 vårmånaderna fångas i tusental och saltade föras öfver Astra- 

 chan till det stora konsumtionslandet i norr. Kutumen är 

 synnerligen välsmakande, jag föredrager den framför gösen; vi 

 åto den när och hvar vi kunde få den — och det var minst 



Fig 1. Notfiske i Kaladagna. 



en gång om dagen här i kustlandet. Ja, hos de goda munkarne 

 i Kumbaschinsk, dit vi kommo på hemvägen, bjöds det endast 

 på fisk, morgon, middag och kväll, så det vill till att vara både 

 fiskvän och gammal västkustbo för att alltjämt njuta af an- 

 rättningarna! 



När vi lämnade Kaladagna, hade hundratals kormoraner 

 lagt beslag på de närmaste dynerna, där de, stående upprätt 

 med utbredda vingar, syntes torka sina blåsvarta, metallglän- 

 sande fjädrar i den varma eftermiddagssolen — en lika vac- 

 ker som egendomlig anblick. På vägen till Astara följdes vi 

 ett långt stycke af en större skrikörn (antagligen Aquila clangä); 

 vi stannade och två af våra jägare sökte upprepade gånger 

 komma honom inom skotthåll, men förgäfves. 



