2 o FAUNA OCH FLORA 



kar, hägrar m. fl. i mängd, de stodo öfverallt och fiskade i det 

 grunda vattnet. Ett par gånger körde vi upp mycket stora 

 fåglar, men om det var af de eftersökta pelikanerna eller större 

 roffåglar (gamar, men hvad skulle de här att göra?), kunde 

 vi aldrig afgöra. De flatbottnade båtarna endast stakas fram. 

 de flyta på mindre än en fots vatten. Dimman låg tät, vår 

 enda orienteringsmöjlighet var, att vi då och då hörde något 

 rop från ett par fiskebåtar, som lågo framför kanalmynningen. 

 Af denna orsak vågade vi heller aldrig skjuta, då vi aldrig voro 

 säkra på riktningen. Först när vi voro på återvägen började 

 dimman lätta på och utsikten blef friare, ja — solen bröt slut- 

 ligen igenom och \i fingo det härligaste väder, dock några 

 timmar för sent. Nu blef det lif i vatten och vassar! Kormo- 

 ranerna började draga i stora skaror, hela sällskap hägrar och 

 svarta storkar fiskade i bukterna, finkar och sångare drillade 

 i vassen, vattensköldpaddor klättrade i hundratal uppför vass- 

 kanterna för att sola sig i den nu plötsligt så brännande för- 

 middagssolen. Hela naturen hade vaknat upp som ur en be- 

 döfning. En liten trupp af den vackra Ardeola ralloides (en 

 liten hägerart) slog ned i lagunen i vår närhet, ett par fingo 

 med lifvet plikta för sin oförsiktighet. 



\'år tid var emellertid ute vi; måste lämna den intressanta 

 vassen och de goda munkarna i Kumbaschinsk och draga vi- 

 dare, vi hade endast 5 dagar på oss för att komma öfver den 

 stora Mugänsteppen. Hade vi efter den mulna morgonen hop- 

 pats på en vacker dag, så blefvo vi bedragna. Vi hade ej kom- 

 mit utom synhåll för Kumbaschinsks klosterspira, förr än en 

 isande nordan med regn och hagel satte i. Den blef också 

 som en nemesis för hela steppresan — regn och blåst, sällan 

 en solglimt. Men nästa och följande dagar hade vi bättre vag- 

 nar, stora s. k. »furgoner» eller »oxvagnar» med tälttak, för- 

 spända med 4 å 5 hästar. Med dem kör man ledigt 60 — 70 

 km. om dagen på de mest obanade vägar — ja, det är väl så 

 länge det bär öfver obanad stepp, ty där vägarne i närheten 

 af en ort råka vara banade, där äro de värst! 



På andra dagens e. m. voro vi framme i Belasuwar, en 



