STRÖFTAG I KAUKASUS 2 I 



obetydlig by af bofasta schahsewenzer, f. d. röfvare-nomader, 

 samt en liten garnison att hålla de persiska nomaderna i styr. 

 I Belasuwar beslöto vi stanna ofver en dag för att eventuellt 

 invänta bättre väder, men förgäfves. Det regnade icke precis, 

 men* himlen hängde grå och tung öfver steppen, vårt herpeto- 

 logiska utbyte blef = O, och jakten inbragte ej heller något af 

 särskildt intresse. Framför allt voro de vackra biätarna {Me- 

 rops apiaster L.) mycket talrika, äfven falkar {Falco cesalon 

 TuNST.) voro allmänna, naturligtvis vår gamle vän, härfågeln 

 {Upiipa) och den vackra bläkråkan {Coracias garrulus L.), som 

 man aldrig tröttnar på. Hon företräder i Kaukasusländerna 

 vår skata, förekommer som denna ofta parvis, men äfven i 

 större flockar, kolonivis. Detta var fallet i Belasuwar, där en 

 mullbärslund hyste en väldig koloni. Längs en liten bäck voro 

 svalor, mest backsvalor, pipare m. fl. mycket allmänna. Annars 

 bör här nog finnas rätt mycket jaktbart, då Mugånsteppen äger 

 talrika saltsjöar, som särskildt under vintern hysa en mängd 

 vadare och simfåglar. Vi voro emellertid ombedda att ej af- 

 lägsna oss för långt från platsen och ej aflossa skott i när- 

 heten af gränsen för att ej därmed sätta det lättflytande blodet 

 hos mer eller mindre bofasta element i för stark vallning. Hvil- 

 ket väl också var ett gått råd, ty nästa morgon var det stor upp- 

 ståndelse tillfölje af ett mord: de i närheten lägrande persiska 

 nomaderna hade tagit blodshämnd på en bofast schahsewenz. 

 Vi skulle emellertid i Belasuwar få vara med om ett säll- 

 synt slags ^jakt»! När vi på e. m. voro sysselsatta med pre- 

 parering, kom en vän och kallade på oss, ett helt träd där- 

 utanför vore fullt af de vackraste fåglar! Och verkligen, där 

 sutto i ett litet äppleträd ett 100-tal biätare hopkrupna, sida 

 vid sida fyllande hela grenar, precis som på pinnarna i ett 

 zoologiskt magasin. De stackarne tänkte öfvernatta här och 

 voro tydligen rätt frusna, eftersom de synbarligen sökte värme 

 hos hvarandra. \'i förhöllo oss lugna till efter mörkrets in- 

 brott, då VI tänkte fånga en del med våra fiskhåfvar. Med 

 dessa misslyckades vi visserligen, ty trots största försiktighet 

 i mörkret fastnade de genast i grenarna, men vi kunde ändå 



