28 FAUNA OCH FLORA 



hör ej till ämnet. Vi skola i det följande först dröja vid några 

 säregna föreställningar rörande djuren och deras lif, en smula 

 neger-zoologi, om det uttrycket kan tillåtas, för att sedan 

 öfvergå till den rena vantrons gebit. Och härmed in me- 

 dias res. 



Lejonet äter ej lefver, utan lämnar alltid denna orörd, när 

 det slagit ett djur. De flesta gamla orkeslösa lejon sluta sitt 

 lif på så sätt, att de dödas och uppätas af hyenorna, som ej 

 tveka att anfalla ett utlefvadt lejon, då de äro flera i sällskap. 



Hyenan, mena akamba, är hermafrodit, en uppfattning som 

 Hollis mött bland de nilotiska nandi öster om Victoriasjön.' 

 Den stora hungersnöden i Ost-Afrika i slutet af 1890-talet, då 

 infödingarna dogo massvis, var en gyllene tid för hyenorna, 

 och de voro då särdeles talrika och närgångna. Så kunde de 

 medelst ett lik slå ned en person, som sökt rädda sig undan 

 dem genom att klättra upp i ett träd flera meter öfver mar- 

 ken (!). Som afrikanen i allmänhet frukta och afsky akamba 

 hyenan mer än andra djur, väl därför att hon äter deras döda, 

 och de kunna ej förmås att röra vid en dödad hyena, hvarför 

 det är synnerligen svårt för att säga omöjligt att förmå dem 

 att flå en sådan. 



Ett stort rofdjur, »ett mellanting mellan lejon och leopard>, 

 är klngala-ng ala eller kikoyo. Ingen, som jag träffat, tyckes 

 hafva närmare föreställning om djuret. 



Elefanten anses ej kunna dö en naturlig död, en tro, till 

 hvilken dess genom erfarenheten bevisade långa lif helt säkert 

 gifvit upphof. Den är också en af de klokaste bland alla djur. 

 När en elefant blifvit stungen af bin, återvänder den nattetid 

 för att hämnas, rifver ned bistocken och begrafver den i jor- 

 den. Mången infödd elefantjägare, som måst taga sin tillflykt 

 till ett piggsvinsbo eller annan hålighet i marken, lär ha dödats 

 på så sätt, att den förföljande elefanten med snabeln gripit en 

 lång stör och kört den in i hålet samt sedan fyllt detta med 

 jord. 



Gerenuken {Lithocranius), kallas af akamba kawila miaa, 



' A. E. HoLi.is, The Naiidi their language and folklore. Oxford 1909, p. 1. 



