ÖFVERTRO KÖRANDE DJUR BLAND OST-AFRIKAS NEGRER 29 



d. V. s. »den lille giraffen, som äter ?nwaa-trädets frukter» 

 {mwaa är en accasia-art).' När den förföljes af rofdjur, säges 

 den klättra upp i en buske eller ett träd för att undgå sin 

 förföljare, en tro, som naturligtvis härrör sig därifrån, att gere- 

 nuk*en stundom reser sig på bakbenen för att komma åt högt 

 sittande bär eller löf. 



Af harar ges det flera arter i dessa trakter, men infödin- 

 garna kalla dem alla med ett gemensamt namn. Akamba på- 

 stå, att hararna, när boskapen är ute på bete, gärna smyga 

 sig fram och tjufmjölka korna, d. v. s. dia dem, en uppfattning, 

 som mötes bland åtskilliga andra afrikanska stammar. Egendom- 

 ligt nog hålla negrerna haren för att vara det slugaste af alla 

 djur, och i Bantu-folkens djurfabler är han oftast hufvudfiguren, 

 motsvarande schakalen hos hottentotterna, eller, för att taga ett 

 exempel på närmare håll, Reineke Fuchs i den tyska djur- 

 sagan, Mickel räf hos oss själfva. Gent emot haren står i djur- 

 historierna som den personifierade dumheten hyenan, som 

 vanligen skändligen af haren luras till att begå en massa 

 dumheter. Hvarför man just anser haren vara så särskildt 

 intelligent, synes mig ganska oförklarligt. Den bekante, nu 

 aflidne biskop Steere i Sansibar frågade sina wasuaheli-vänner 

 angående denna sak och fick då det svaret: >Se bara på haren. 

 Hans mun är i ständig rörelse, som om han hade att säga 

 något om allting»." 



Den som vandrat å stigarna i Kamba-landet, kan ej undgå 

 att alltsom oftast se en liten råtta kila långa stycken framför 

 vandraren på vägen. Den råttan kallas af infödingarna kailwa 

 ni jisia, ordagrant den lilla som tillbakavisas af vägen». Man 

 påstår nämligen, att djuret aldrig korsar en väg, gjorde det så, 

 skulle det säkert dö. 



Många akamba tro, att py tonormen (ifaa) föder alla kräl- 

 djur. Som mycket små se alla ungarna likadana ut, och modern 

 förvarar dem på samma plats. När ungarna växt till en smula, 



^ Jag har haft tillfälle se gerenuker i bushen» väster om Tana, som osökt 

 förde tanken till giraffer. Jfr E. Lönnberg, Mammals collected by the Swedish 

 zoological expediton to British East Africa 1911, p. 172. 



^ E. Steere, Suaheli tales. (Preface). London 1891. 



