ÖFVERTO RÖRANDE DJUR BLAND OST-AFRIKAS NEGRER 43 



måga ett par ormar på missionsstationen, och ingen kunde få 

 fatt på dem eller drifva ut dem, förrän han själf behagade 

 göra det. 



Mytiska djur etc. 



Miikunga-mbiia är ett af folkfantasiens vidunder, en orm 

 af öfvernaturliga proportioner, som äter människor och bo- 

 skap. Den lär förekomma i Tana-tfoden, i sjöarna Naiwasha 

 och Nakuru samt på några andra ställen, således ett verita- 

 belt storsjöodjur. För några år sedan lär en engelsman på 

 allvar sökt efter denna mystiska orm, som lär vara så lång, 

 »att den sträcker sig öfver berg och dal». Jag misstänkte ge- 

 nast, att det här var fråga om någon gammal föreställning om 

 regnbågen, hvarför ordet mbiia, regn, också ger en hållpunkt. 

 Akamba kalla dock regnbågen för utaathi. Min förmodan 

 blef visshet, när jag sedermera under mina studier i Tharaka- 

 språket lärde, att regnbågen på kitharaka just kallas miikunga- 

 mbiia} Akikuyu kalla den med samma namn och tro också, 

 att den är en stor orm, som äter folk, en föreställning, 

 som för öfrigt återfinnes hos åtskilliga folk här och hvar i 

 världen. - 



Liie är en jättelik fågel, »hans vingslag äro som stormens 

 sus, och han slår ned på elefanten som höken på en kyckling». 

 Lue har sitt näste på en klippa i hafvet, dit han flyger med 

 en elefant i klorna som föda åt sina ungar. Jag har upp- 

 tecknat en historia om en elefantjägare, som af sina kamrater 

 blef inspärrad i kadavret af en dödad elefant, som lue sedan 

 förde till sitt bo. Alla akamba känna ej till denna fågel, och 

 jag tror, att vi här ha att göra med den kända sagan om fågel 

 Rokh, som araberna trodde hålla till på Madagaskar, troligen 

 ha akamba hört den af wasuaheli nere vid kusten och sedan 

 berättat den vid hemkomsten. 



Ngikwa åter är enligt akamba ett riktigt djur, »fläckigt 



' Atharaka är ett litet folk, som bor norr om akamba vid Tanas öfre lopp. 

 - Tylor, Primitive Culture 1903, vol. i. p. 294. 



