SMÄRRK MEDDELANDEN 47 



sionen af fåglarnes systematiska indelning framhåller förf., att man 

 i en handbok som denna ej kan lämpligen göra uppdelningen natur- 

 lig utan måste använda ett artificiellt system med färre hufvudaf- 

 delningar. Han föreslår därför följande 6 »Reihen»: 



1. i?är///'^ = Strutslika fåglar och kivi. 



2. Natatores = Simfåglar i den gamla meningen. 



3. GraUatores = Vadare i den gamla meningen och äfven 

 inneslutande de afvikandc formerna Palamcdea, Cliaiina etc. 



4. Cutinares = Fåglar med vaxlnid och rof- eller gångfötter. 

 Häri inräknas Turnicider, stepphöns, Tinamider, hönsfåglar, dufvor, 

 dag- och nattroffåglar. 



5. Fihu/atores = ¥å.gh\r med klätterfötter. 



6. ArboricolcE = Sittfåglar i allmänhet. 



Det är ju sant, att det är lätt nog att föra en fågel till någon- 

 dera af dessa artificiella grupper, men det torde nog ha varit lyck- 

 ligare att något mera bryta upp dessa serier. Inom dem är natur- 

 ligtvis uppdelningen mera naturlig, ehuru den dock ej alltid motsvarar 

 krafven på ett fullt naturligt system, så t. ex. sammanföras såsom 

 förr alkor och lommar i samma ordning, och ord. Longipciines inne- 

 sluter ej blott måsar och tärnor, utan äfven stormfåglar och alba- 

 trosser. Bokens tyngdpunkt ligger emellertid i skildrandet af famil- 

 jer, släkten och arter. För dessa gifvas klara och tydliga, men korta 

 diagnoser. Ofta underlättas öfversikten genom ett examinations- 

 schema eller en »nyckel »-tabell öfver släkten och arter. Talrika 

 välgjorda bilder i texten, vanligen af fågelhufvuden, bidraga äfven 

 i sin mån att göra boken tilltalande. Författarens mycket fram- 

 stående egenskaper såsom deskriptiv ornitholog göra sig gällande 

 öfverallt, och man får genast från början klart för sig, att det är 

 ett pålitligt arbete, som föreligger, äfven om i en eller annan punkt 

 man kan hysa en afvikande mening om uppdelningen af familjer 

 eller släkten. 



Boken ifråga skall utan tvifvel med glädje mottagas, ty den 

 utgör ett arbete, som den för fågelvärlden intresserade har både 

 nöje och nytta af. Huru ofta har det ej händt, att man skulle 

 önskat bestämma eller få namn på en fågel, men dessa önskningar 

 ha strandat i brist på lämplig litteratur. Det har nämligen ej fun- 

 nits någon duglig och passande handbok tillgänglig. Att examinera 

 med hjälp af »Brehm» låter sig knappt göra, och den stora veten- 

 skapliga litteraturens alster finnas ju blott på biblioteken. Nu äro 

 dock alla rättmätiga anspråk fyllda genom Reichenows »Handbuch 

 der Systematischen Ornithologie», och den kommer därför sannolikt 

 att finna vägen till många fågelvänners bokhvUor. 



E. L. 



Stockholmstraktetis växter utg. af Botaniska Sällskapet i Stockholm. 

 P. A. Norstedt & Söners förlag. 



Efter i2-årigt samarbete mellan ett flertal l)Otanister har ofvan- 

 stående växtförteckning utkommit. Men området, som förteckningen 

 hänför sig till, är ju också ganska betydande. Det omfattar ett 



