MORIPAX I SVERIGE 8 1 



sedan en nedgående tendens under några år, hvarunder kul- 

 larnes antal var betydligt mindre, och äfven ungarnes antal i 

 kullarnc ej obetydligt minskats. 



Herr Werner ansåg, att detta möjligen kunde bero på, att 

 fåglarne på grund af de ofta så milda eftervintrarne narrades 

 till för tidig äggläggning, hvarigenom äggen förstördes genom 

 de härstädes så vanliga mer och mindre hårda frostperioderna 

 på våren. 



År 1909 inköpte herr Werner 8 par dalripor, som han 

 utsläppte i samma terräng, där moriporna befunno sig. Äfven- 

 ledes detta år utsläpptes som vanligt en sändning nyinköpta 

 moripor. 



Någon nämnvärd ökning visade sig detta oaktadt ej hel- 

 ler detta år. 



Följande sommar påträffades bland moriporna, som, ehuru 

 de detta år ej erhöllo någon förstärkning genom importerade 

 fåglar, ändock visade en om och obetydlig ökning, äfven en 

 eller möjligen två kullar bastarder mellan moripa och dal- 

 ripa, hvilket ju var en ganska intressant företeelse. 



År 1911 kom åter en så torr sommar, att nästan alla orr- 

 ungar omkommo af törst. 



Moriporna, som under flera år fört en nästan tynande till- 

 varo, hade nu en bättre årgång än någonsin förut, med många 

 kullar och stora kullar, ofta bestående af upp till 15 stycken 

 .och sällan understigande 8 ungar. 



År 1912 var i det stora hela taget ett mycket svårt är 

 för fågelvildtet i allmänhet här i trakten. 



Svåra frostnätter under våren och förfärliga skyfallslik- 

 nande regnperioder under sommaren förstörde nästan hela år- 

 gången för både orre och rapphöns. 



Egendomlig-t nog klarade sig moripan under detta år rela- 

 tivt bra, med rätt många kullar och stora kraftiga ungar. 



För att emellertid gifva stammen ännu mera styrka, in- 

 köpte herr Werner detta år 100 stycken moripor från England, 

 af hvilka dock ej mer än 38 hitkommo vid lif, beroende på 

 slarfvig afskeppning. 



Fauna och Flora 1914. Haft. 2. 6 



