82 FAUNA OCH FLORA 



År 1913 var åter ett mycket torrt år, och nu hade äfven 

 moripan åter en mycket god årgång. Flera stora kullar med 

 6 till 14 ungar påträffades och ibland dessa äfven en kull 

 med bastarder i andra eller måhända tredje led, mellan mo- 

 riptupp och bastardhöna mellan dal- och moripa. Konserva- 

 tor Gustaf Kihlén, som nog har studerat detta intressanta fall, 

 kommer att med det snaraste lämna närmare upplysningar 

 därom. 



År 1901 inköpte herr Werner en del moripor för ett par 

 andra intresserade jaktvänners räkning, af hvilka ripor om- 

 kring 10 par blefvo utsläppta i Falköpingstrakten och resten 

 släpptes på de stora ljunghedarne söder om sjön Lygnern i 

 norra Halland. 



Då så vidt jag vet ej några vidare importer, för att under- 

 hålla och stärka grundstammen, på dessa ställen gjorts, och 

 ej några resultat försports alltsedan dess, är det antagligen 

 tämligen visst, att dessa små försök totalt misslyckats. 



Så långt har det andra försöket med moripans acklimati- 

 sering hunnit. 



Det är emellertid ledsamt, att detta acklimatiseringsförsök 

 ej biträdes af flera jägare här i trakten. 



Göteborgs Jaktsällskap har vid flera tillfällen riktat upp- 

 maningar till sina ledamöter att biträda herr Werner genom 

 att hvar och en, som disponerar lämpliga marker, d. v. s. 

 större ljungmarker, inköpte ett visst parti moripor årligen 

 under åtminstone 5 å 10 år och utsläppte dem å sina ljung- 

 marker. Härigenom skulle man vinna den stora fördelen, att 

 åt hvilket håll moripan flyttade eller vandrade hon skulle träffa 

 på stamförvanter. 



För närvarande pågår en utredning inom nämnda jaktsäll- 

 skap i detta afseende. för att försöka få en allmännare import 



