Några anteckningar om sidensvansen och 

 hans förekonnst som strykfågel. 



A t 

 James Maule. 



lissa år får man se sidensvansar i större eller 

 mindre flockar här och där i vårt lands mel- 

 lersta och sydliga provinser, men en del år 

 |synes däremot ej en enda sådan fågel. 



Redan denna omständighet är intressant 

 1.^ ?r.....i=?^.f!;nog för att draga ens uppmärksamhet till siden- 

 svansen, men äfven en del andra förhållanden och egendomlig- 

 heter i hans uppträdande locka till studier och observationer. 

 Vintern 1913 — 14 har varit ett »rikt sidensvansar», som 

 man säger, och från snart sagdt alla delar af vårt land har 

 man observerat talrika och starka sidensvansflockar. För en 

 7 ä 8 år sedan uppträdde sidensvansar likaledes i större mängd 

 i flera af Sveriges provinser, men under de mellanliggande åren 

 sedan 1905 har man sett dem mera sporadiskt och då endast 

 kort tid och fåtaliga. 



Hvad den egentliga orsaken är till en sådan oregelbun- 

 denhet i resorna söderut och till den stora olikhet i antal 

 individer, som vissa år förekomma i flockarne, har man icke 

 fullt klart för sig. 



Professor Sundevall (-Svenska Fåglarne») antar emellertid 

 de sannolikaste skälen till detta förhållande vara, dels födo- 

 tillgången, dels kläckningsresultatet, då fortplantningen vissa 

 år lyckats bättre än andra, och dels att sidensvansarne ganska 



Fauna och Flora 1914. Haft. 3. ~ 



