STORSJÄLEN, PHOCA (eRIQUATHUS) BARBATA I OQ 



bredare än vanligt. Processus jagiilaris (paramastoideus) på 

 nackbenets undre sidoparti är särdeles väl utvecklad och mas- 

 siv, ehuru detta utskott eljest hos själhundarne antingen helt 

 och hållet saknas eller är alldeles obetydligt.' Detta utskott 

 är fäste" för miisciiliis digastricas, som går mellan detsamma 

 och underkäkens undre och inre del. För öfrigt äro de upp- 

 höjda kanterna (cristoe) vid tinningarne och annorstädes på 

 skallen hos storsjälen väl markerade och bättre än hos de 

 andra,, hvilket allt står i samband med en kraftig muskulatur. 

 Pannan mellan ögonen är bredare än hos de andra arterna 

 och mäter som minimum 20 mm., men midt mellan ögonen 

 omkring 25 mm. Hvad det yttre angår är det två karaktärer 

 hos storsjälen, som äro synnerligen i ögonen fallande. Den 

 ena af dessa är, att morrhåren äro helt glatta och jämna, ej 

 vågiga (med insnörningar, »krusiga») såsom hos de öfriga. 

 Den andra är, att på framfötterna den tredje (midt.-)fingern 

 är längst, och den första och femte kortare än de öfriga. 

 Framtassarne få därigenom en ganska afvikande form mot hos 

 andra arter, hos hvilka tårnas längd aftager jämnt från den 

 andra eller första till den femte. 



Föröfrigt är storsjälen den mest enfärgade af de nordiska 

 själhundarne. Den saknar nämligen vanligen fläckar och är 

 m. 1. m. ljust gulgrå eller blågrå. Det är de gamla, som hafva 

 den sistnämnda färgen, när de fällt och fått ny dräkt. Hos 

 dem är äfven ofta hårklädnaden mycket gles. De gamla håren 

 som skola fällas stöta vanligen mer eller mindre i grågult. 

 Ibland är öfversidan af halsen och ryggen mörkare, stundom 

 på sådant sätt, att ett midtband bildas. Ofta finnes då ock en 

 mörkare fläck på hufvudet. Ungarnes ulldräkt uppgifves af 

 CoLLETT vara mjuk och krusig samt till färgen gråbrun eller 

 grågul. 



Såsom namnet häntyder, är storsjälen den af de nordiska 



^ Analoga tillpassningar till molluskdiet, förenad med krossning af liårda 

 skal, finner man flerstädes inom djurriket. Vissa afrikanska uttrar CAonyx capensis 

 jämte dess underarter) erbjuda t. ex. ett synnerligen intressant tillfälle till jäm- 

 förelse. Äfven hos dessa är kraniets byggnad förstärkt och vissa utskott kraftigt 

 utbildade för att gifva fäste åt muskler, såsom förf. påvisat. 



