STORSJÄLEM, PHOCA (eRIQUATHUs) BARBATA I I I 



som den låter höra sitt läte. Ungen födes om våren på isen 

 i april — maj. Den lär bära sin ulldräkt ganska länge, så att 

 man tagit exemplar af öfver 1 ^ k m. längd ännu i denna dräkt. 

 Storsjälen är naturligtvis liksom andra arktiska själhundar 

 utsatt för litlig förföljelse. Norska fångstmän söka den norr 

 om Beeren Island, vid Spetsbergen och längs Novaja Zemlja. 

 Här dödas årligen af dem från 2,000 till 6,500 dylika djur, 

 jämte andra själhundar såsom vikare etc. Men antalet djur 

 minskas oupphörligen och alldenstund storsjälen är relativt 

 stationär, hör den till de värst åtgångna. En reglering af 

 fångsten är sannolikt svår att genomföra, men några allvarliga 

 försök ha ju ej heller gjorts, och det kommer väl inom kort 

 att sluta med, att den ena efter den andra af de större och 

 värdefullare djurarterna bli utrotade. Hvalrossen är ett godt 

 stycke på väg, och flera andra följa i spåren. 



Rörande det ytterst intressanta fyndet af storsjäl i Bohus- 

 län ha erhållits följande meddelanden. Djuret påträffades under 

 rodd vid Sundssandvik i Uddevallatrakten den 5 april i år och 

 sköts med hagel af Alb. Eriksson omkring 150 meter från land. 

 Det var ett handjur och hade ål i magsäcken. Den hade så- 

 lunda afvikit från sina regelbundna dietvanor, så tillvida att 

 den fångat fisk, men då ålen är en bottenfisk, hade detta exem- 

 plar i alla fall sökt sin föda vid bottnen, som dessa djur pläga. 



