IVA HAGKRSAMHALI.KN I SVDOSIKA SVKRIGE 



119 



det täta löfverket. På grund af fåglarnas rikhaltiga och frä- 

 tande urin förstöres vanligen löfverket mer eller mindre på 

 boträden, som t. o. m. stundom alldeles förtorka. 



Hägerbona ha en tämligen platt form och en bredd af 

 60 — 80^ cm. Deras bottenparti utgöres af grenar, och kanterna 

 bestå af tunnare ris. I bomaterialet ingå dessutom säfstäng- 

 lar, blad af vass, halm, fjäder, ull m. m. 



De sitta i vårt land alltid i höga träd, vanligast i bokskog 



Hägerkolonien vid TromtO. 



J. Erikson fot. 



eller bokhult, enligt C. A. Westerlund äfven i almdungar, och 

 på de högsta tunna grenarna, så att de äro högst svåråtkom- 

 liga. På andra sidan Lobau fanns en liten gråhägerkoloni, där 

 bona sutto ganska lågt, men på stället förekommo också en- 

 dast låga trän. De i närheten häckande skarfvarna hade lagt 

 beslag på de bästa träden. Utomlands och äfven i Norge häc- 

 kar gråhägern äfven i furuskogar. 1 sistnämnda land äfven 

 på klippor. I Sydeuropa, såsom de sydliga Donautrakterna, 

 och i Kaukasusländerna lägges boet på blotta marken eller 

 på ett underlag af nedbruten vass eller säf, äfven om träd 



